Ухвала
13 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 344/6103/15-ц
провадження № 61-5017ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання майна особистою власністю та виключення майна зі спадкової маси,
ВСТАНОВИВ:
25 березня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року (повний текст складено 24 лютого 2021 року) у справі № 344/6103/15-ц.
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
I. Щодо підстав касаційного оскарження
Пунктом 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 підставою касаційного оскарження судових рішень, окрім пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає також частину шосту статті 411 ЦПК України.
Разом із тим таке посилання є некоректним, оскільки положення частини шостої статті 411 ЦПК України передбачають підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Натомість заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, за результатами його перегляду, якими справу вирішено по суті. 
Крім того заявнику необхідно врахувати, що за змістом пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неврахування апеляційним судом висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду/Верховного Суду України, а не Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
II. Щодо сплати судового збору
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Втім в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.
Позов було подано до суду у 2015 році.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року було встановлено на рівні 1 218 грн.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю такого майна. 
Судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплати при поданні позовної заяви, в розмірі оспорюваної суми (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»).
При зверненні до суду позивачпросила суд визнати нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , особистою власністю ОСОБА_6 та виключити їх зі спадкового майна, що підлягає спадкуванню після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду 
від 17 лютого 2021 року, в задоволенні позову відмовлено. 
В касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Отже розмір судового збору за подану касаційну скаргу має визначатися за формулою: 1% вартості спірного нерухомого майна х 200%, але не менше 487,20 грн (1 218 грн х 0,2) х 200 %) та не більше 7 308 грн (1 218 грн х 3) х 200%).
На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 344/6103/15-ц в розпорядженні Верховного Суду відсутні.
У разі, якщо ціна позову у справі не перевищує 567 500 грн заявнику необхідно врахувати, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб крім випадків встановлених підпунктами а)-г) цього пункту.
 
Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом: 
-           надання суду уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстав касаційного оскарження передбачених статтею 389 ЦПК України з урахуванням викладеного в цій ухвалі. Копії уточненої скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи;
-           надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору із обґрунтуванням розміру сплаченого судового збору виходячи із вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у цивільній справі № 344/6103/15-ц залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга в справі № 344/6103/15-ц вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                             В. В. Шипович