Справа № 458/777/19                                         Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І. 
Провадження № 33/811/219/21                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та власника транспортного засобу «Setra S-315» ОСОБА_3 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ставрук Н.З. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2020 року, 
встановив:
цією постановою, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 
Згідно постанови, 17.09.2019 в 11:48 год. на автодорозі смт.Бориня-Мохнате, в с.Комарники, по вул.Центральна, 233, Турківського району, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ауді А-4» SMI 04 L4, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автобусом «Сетра-315» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Ставрук Н.З. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням вимог КУпАП, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що водій автобуса ОСОБА_2 , рухаючись в напрямку с. Мохнате, для здійснення об`їзду перешкоди перетнув вузьку суцільну лінію та виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку для руху водію ОСОБА_1 ..
Покази ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4 , згідно яких зіткнення відбулося в той момент, коли автобус здійснював маневр об`їзду, тобто виїзду на зустрічну смугу руху.
Тому, судом було проігноровано ту обставину, що в даній дорожній ситуації для водія ОСОБА_1 водієм ОСОБА_2 була створена небезпека для руху та ОСОБА_1 був позбавлений технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з транспортним засобом, який виїхав на його смугу руху та рухався назустріч.
Дані обставини підтверджуються висновком експерта №6541/6542 від 15.10.2020 року (транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза). Таким чином, експертом було враховано обставини щодо порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 та встановлено причиновий зв`язок між його діями та настання дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що керований ним автомобіль до зіткнення рухався зі швидкістю 50 км/год, а відтак останній рухався в межах визначених ПДР України.
Виходячи із положень п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 1.4 ПДР України встановлено, що кожний учасник дорожнього руху має, право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 рухався зі швидкістю, яка не перевищує визначену ПДР України, на справному транспортному засобі, не здійснював перевезення вантажу, та враховуючи, що останній розраховував на те, що й інші учасники дорожньої руху виконують ПДР України, відтак немає підстав вважати, що ОСОБА_1 вибрав швидкість, яка не була б безпечною в даній ситуації.
Також, експертом при постановлені висновку взято до уваги виключно письмові пояснення ОСОБА_1 , надані на місці ДТП під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, водночас, не взято до уваги докази, зібрані безпосередньо в судовому засіданні, зокрема пояснення ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 , хоча такі мають важливе значення для правильного встановлення обставин ДТП.
Більше того, допитаний в судовому засіданні експерт зазначив, що за інших вихідних даних (автомобіль ОСОБА_1 не перебував в стані заносу та такий не виїжджав на зустрічну смугу руху) може бути інший висновок експерта щодо невинуватості ОСОБА_1 .. Останній зазначив, що водій автобуса виїхав на зустрічну смугу руху, чим не забезпечив безпеки руху, і за інших вихідних даних, дії автобуса можна було розглядати як створення аварійної ситуації.        
Таким чином, можна дійти висновку, що саме водій автобуса «Сетра», виїхавши на зустрічну смугу руху, не переконавшись, що це буде безпечним, створив аварійну ситуацію, внаслідок якої ОСОБА_1 був позбавлений технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з транспортним засобом, який виїхав на його смугу руху та рухався назустріч.
Крім того, як вбачається експертизи, в момент зіткнення задня ліва частина автобуса «Сетра» перебувала на смузі руху автомобіля «Ауді», а також експерт визнав технічно неспроможними пояснення ОСОБА_2 щодо знаходження автобуса в момент зіткнення на його смузі руху.
За таких обставин, з огляду на те, що експертним шляхом точно визначити місце зіткнення неможливо, пояснення ОСОБА_2 щодо знаходження автобуса в момент зіткнення технічно неспроможні, а експертом встановлено порушення в діях іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , які проявились у тому, що він виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку для руху водію ОСОБА_1 , однозначним є висновок про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..
Разом з тим, суд першої інстанції всупереч наявності суперечливих доказів щодо винуватості ОСОБА_1 , а саме висновку експерта ( порушення матимуть місце лише у         випадку виїзду автомобіля на зустрічну смугу руху, перебування автомобіля у стані заносу, швидкість 60км/год.) та пояснень експерта в судовому засіданні (у випадку пояснень ОСОБА_1 про зіткнення на його смузі руху та не перебування автомобіля у стані у заносу, швидкість 50 км/год. висновок експерта щодо порушення в діях ОСОБА_5 був би іншим), відмовив у проведенні повторної авто технічної експертизи.
Непризначення судом повторної експертизи за таких обставин призвело до незаконності та необґрунтованості судового рішення, в якому встановлено винуватість ОСОБА_1 ..
Враховуючи все вищевикладене, в матеріалах справи відсутні об`єктивні, належні та допустимі докази, які б однозначно, поза розумним сумнівом, свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом першої інстанції не було усунуто усіх сумнівів щодо його винуватості, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення         відносно ОСОБА_1 у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю у         зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, оскільки копію оскаржуваної постанови захисником було отримано поштою 18.01.2021 року, а відтак строк на оскарження постанови суду першої інстанції був пропущений з поважних причин, тому такий строк має бути поновлений за клопотанням особи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги його захисника – адвоката Ставрук Н.З., яка просила проводити розгляд справи у її відсутності та подала відповідне клопотання, позицію ОСОБА_2 та власника автомобіля яким він керував ОСОБА_6 , які заперечили апеляційну скаргу та просили залишити таку без задоволення, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався цієї вимоги закону.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожньо-транспортна пригода.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги дані наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 086589 від 17.09.2019 (а.с.2); схемі місця ДТП (а.с.4); письмових пояснень учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6-7), фото з місця події, висновку експерта №6541/6542 від 15.10.2020 (а.с.80-87) та інших матеріалах справи про адміністративне правопорушення і приходить до переконання, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Окрім цього, в постанові суду першої інстанції вірно зазначено, що висновком експерта встановлено, і узгоджується з іншими доказами, які є у справі, що невідповідність дій водія ОСОБА_7 технічним вимогам п. 12.1 ПДР (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди.
Також, у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди згідно з цим же висновком експерта, знаходиться і невідповідність дій водія автобуса ОСОБА_2 технічним вимогам п. 10.1 та горизонтальна розмітка 1.1 розділу 34 ПДР, який для об`їзду нерухомого транспортного засобу виїхав на смугу зустрічного руху.
Однак, за встановлених обставин та конкретної дорожньої ситуації, яка виникла, суд дійшов висновку, що невідповідність дій водія автобуса ОСОБА_2 вказаним вище технічним вимогам, не була причиною порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Ауда А-4» ОСОБА_1 , який сам на ділянці дороги, що мала заокруглення (поворот) не вибрав безпечної швидкості руху, що є порушенням п. 12.1 чинних ПДР України, і як наслідок, втратив контроль над своїм транспортним засобом і виїхав на смугу зустрічного руху, на яку в цей момент повертався автобус "Сетра" під час здійснення маневру об`їзду нерухомого автомобіля "Зіл" – молоковоз. І за встановлених обставин самої події порушення ОСОБА_1 п. 12.1 чинних ПДР України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. З чим також погоджується апеляційний суд, що також в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Наведене не спростовано в суді першої та апеляційної інстанцій, та доводиться належними та допустимими доказами у справі.
При винесенні постанови суд не вправі вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, що й було дотримано судом.
Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №086589 від 17.09.2019 складений вірно, з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пунктів правил дорожнього руху, які були порушені та за які наступає адміністративна відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.
Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за цією статтею у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновку суду першої інстанції про порушення правил дорожнього руху та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
При розгляді справи порушень вимог чинного законодавства суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.
Судом вірно застосовано п.7 ст.247 КУпАП та закрито провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
За таких обставин, постановлене у справі рішення є законним і обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Поновити адвокату Ставрук Наталії Зіновіївні строк на апеляційне оскарження постанови судді Турківського районного суду Львівської області від 29.12.2020.
Апеляційну скаргу адвоката Ставрук Наталії Зіновіївни - залишити без задоволення, а постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 29.12.2020, про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                           Партика І.В.