Ухвала
8 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 199/1926/19
Провадження № 51-5409 кмо 19
 
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів:                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №  12019040630000054, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Павлограда Дніпропетровської області,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі – КК);
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки м. Павлограда Дніпропетровської області,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК. 
 
у с т а н о в и л а: 
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від  18  квітня 2019 року засуджено:
ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням упродовж трирічного іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 1 та 3 ст. 76 КК;
ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням упродовж двох років шести місяців іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених частинами 1 та 3 ст. 76 КК.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким кожного з них засудженого за ч. 2 ст.  15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки та на підставі ст. 75 КК звільнених від відбування покарання з випробуванням упродовж дворічного іспитового строку та покладенням на них обов`язків, передбачених 
ст. 76 КК визначено виконувати самостійно.
Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 3 грудня 2018 року близько 15 год. 50 хв. з магазину «Брусничка» на пр-ті Слобожанському, 73 в м.  Дніпрі таємно викрав майно належне ТОВ «Український Рітейл» на загальну суму 485 грн 88 коп.
Крім того, ОСОБА_8 10 січня 2019 року повторно за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи у магазині «Брусничка», вчинили замах на таємне викрадення майна, яке належало ТОВ «Український Рітейл» на загальну суму 984 грн 24 коп, однак не довели кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки на місці були викриті охороною магазину.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без змін.
Першим заступником прокурора Дніпропетровської області подано касаційну скаргу, в якій він, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Суть доводів, наведених у касаційній скарзі прокурора, зводиться до того, що місцевий суд при ухваленні вироку та звільненні засуджених від відбування покарання з випробуванням прийняв рішення про самостійне виконання попереднього вироку, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 70 КК. При цьому зазначає, що апеляційний суд при перегляді цього рішення не усунув порушення, допущені судом першої інстанції, не надав відповіді на доводи його апеляційної скарги, а тому вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі  – КПК).
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 лютого 2021 року матеріали провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 434-1 КПК передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Своє рішення колегія суддів прийняла у зв`язку з тим, що вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року (справа 199/1496/17, провадження 
№ 51-2631 кмо 19).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.
Зі змісту наведеної норми процесуального права випливає, що законодавцем сформульовано конкретні умови, наявність сукупності яких слугує підставою для передачі кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати. Зокрема, такими обов`язковими умовами є: 1) необхідність відступити від висновку, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої судової палати або у складі іншої палати; 2) подібність правовідносин, за яких було неоднаково застосовано норми права.
При передачі матеріалів провадження на розгляд Об`єднаної палати колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду не дотрималась зазначених вимог закону.
Як убачається з ухвали про передачу матеріалів провадження, зазначене у ній питання про неоднакове застосування ч. 4 ст. 70 КК було предметом розгляду Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду.
Зокрема, у постанові від 23 вересня 2019 року (справа № 199/1496/17, провадження №  51-2631кмо19) об`єднана палата вирішила, що у випадку, коли особа, котру звільнили від відбування покарання з випробуванням, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який її також засуджено до покарання із застосуванням ст. 75 КК, суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, може вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням і визначити іспитовий строк у порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК, у зазначеному випадку окреме самостійне виконання вироків не засноване на законі про кримінальну відповідальність.
Таке рішення об`єднана палата ухвалила, системно проаналізувавши зміст кримінально-правових норм, якими регламентовано порядок призначення заходу примусу за сукупністю злочинів, а також звільнення від його відбування. Водночас у постанові детально викладено позиції з питань перебігу й обчислення встановленого іспитового строку.
Тож питання, поставлені колегією суддів, нормативно врегульовано, на них надано відповіді у правовому висновку об`єднаної палати, у зв`язку з чим не свідчать про наявність підстав для передачі провадження на розгляд об`єднаної палати.
Враховуючи зазначене, ухвала колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 11 лютого 2021 року не містить передбачених ч. 2 ст. 434-1 КПК підстав для передачі провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019  року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на розгляд об`єднаної палати, а тому кримінальне провадження підлягає поверненню на розгляд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду для прийняття рішення по суті. 
Керуючись статтями 7 та 434-1 КПК, Об`єднана палатаКасаційного кримінального суду Верховного Суду
п о с т а н о в и л а:
Повернути матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на розгляд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду для прийняття рішення по суті. 
 
Судді:

 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                           ОСОБА_3 

 
ОСОБА_4                      ОСОБА_5                        ОСОБА_6 

 
ОСОБА_7