ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2021 р.           Справа№ 910/18534/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Гаврилюка  О.М. 

секретар судового засідання - Бовсунівська Л.О.
без повідомлення учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу 
Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" 
на рішення Господарського суду міста Києва  від 19.03.2021 
у справі №910/18534/20 (суддя Селівон А.М.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"  
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."  
про стягнення 34 952,46  грн  в порядку суброгації, - 
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." про стягнення 34952,46 грн в порядку суброгації, а саме: 34500,00 грн страхового відшкодування в порядку суброгації, 361,97 грн пені та 90,49 грн процентів річних. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну страхувальника позивача завдано матеріальної шкоди, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування за Договором страхування автотранспортних засобів № 1064168 від 25.01.2019, в зв`язку чим на підставі статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу SEAT IBIZA, (VIN-код НОМЕР_1 ) державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини якого трапилось ДТП, на дату ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ.", позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування в сумі 34 952,46 грн в порядку суброгації, а також нараховані в зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання пеню та проценти річних.  
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення обґрунтовано тим, що звернення позивача з даним позовом до суду є передчасним, адже фактичні обставини справи свідчать про ненастання обставин, з якими законодавство України, що регулює спірні правовідносини, пов`язує можливість для висновку про порушення прав позивача, позаяк термін прийняття рішення та виплати ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" страхового відшкодування, згідно з заявою позивача № 2438/8 від 20.07.2020, не сплив.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не враховані правові позиції Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 та          Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які викладені у постанові від 12.02.2021 у справі №910/6013/20, згідно яких попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика (або МТСБУ) з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду з позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" у справі №910/18534/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/18534/20. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Встановити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань     та письмових пояснень - до 17.05.2021.
Відповідно до ч. 1     ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України     встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов до наступних висновків.
25 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс" (страховик за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ - Україна" (страхувальник за договором) укладено договір страхування автотранспортних засобів № 1064168 (далі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, визначеним в додатку (ах) до даного Договору. 
Відповідно до додаткової угоди № 13/1064168 від 17.09.2019 до Договору страхування, серед інших, застраховано транспортний засіб марки Skoda Fabia, VIN-код НОМЕР_3 , 2019 року випуску (далі - застрахований транспортний засіб). Страхова сума становить 367 340,00 грн. Безумовна франшиза по збиткам внаслідок ДТП - 1000 грн.
Строк дії Договору страхування, згідно з пунктом 4 додатку № 1 до Договору страхування - з 00 год. 00 хв. 26 січня 2019 року по 25 січня 2020 року.
19 грудня 2019 року о 09 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 , в місті Полтава в напрямку вул. Соборної на перехресті з вул. Зигіна, керуючи автомобілем марки SEAT IBIZA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", не надав перевагу у русі автомобілю Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі по вул. Зигіна від вул. С. Петлюри у напрямку вул. Сінна, внаслідок чого відбулося зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження.
Зазначена ДТП сталась в результаті порушення ОСОБА_1 п.п. 16.11, дор. знаку 2.1. Правил дорожнього руху     України, що підтверджується постановою Київського районного суду міста Полтави від 15.01.2020 у справі №552/6953/19, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за     ст. 124 КУпАП     та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 420,40 грн.
Місцевим господарським судом встановлено, що страхувальник Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ-Україна", через свого представника ОСОБА_2 , 19.12.2019 звернувся до страховика - Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" з повідомленням про подію з транспортним засобом та заявою на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту №3182/19/50/ТР25/00/0.
Виплата страхового відшкодування проводиться страховиком на підставі письмової заяви від страхувальника/вигодо набувача і страхового акта, що складається страховиком (пункт 8.1 Договору страхування).
Згідно з пунктом 8.4 Договору страхування, після отримання всіх необхідних документів про факт, обставини настання страхового випадку та розмір збитку, рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком у строк до 5 робочих днів з дати отримання останнього документа.
Пунктом 7.5.2 Договору страхування встановлено, що визначення розміру страхового відшкодування, враховуючи умови дії цього Договору, здійснюється виходячи з цін, що діють на день проведення огляду ТЗ на підставі документів СТО, що погоджена страховиком, які підтверджують необхідні витрати на ремонт ТЗ. Документи приймаються страховиком за умови, що з ним було попередньо узгоджено у письмовій формі калькуляцію. За письмовою заявою страхувальника, розрахунок може бути здійснено згідно з варіантом "калькуляція по Audatex". 
Відповідно до звіту про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) №24 від 24.06.2020, наданого оцінювачем Приватного підприємства "Центр незалежної оцінки та експертизи" ОСОБА_3 на замовлення Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс", вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_4 , складає 36 258,73 грн. (в т.ч. ПДВ).
Згідно з рахунком на оплату № 2 від 23.01.2020, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша Авто Компанія" Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ-Україна" вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_4 , визначена СТО у розмірі 35 500 грн. 
Крім того, відповідно до акту надання послуг №1/2 від 24.02.2020, складеного між  Товариством з обмеженою відповідальністю  "Перша Авто Компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТ-Україна", фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_4 , визначена СТО у розмірі 34 500 грн. 
У зв`язку зі зверненням страхувальника до позивача з повідомленням про подію з транспортним засобом № 3182/19/50/ТР25/00/0 від 19.12.2019, останнім, згідно з умовами Договору страхування, визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено відповідний страховий акт № 3182/19/50/ТР25/00/2 від 30.01.2019.
За змістом вказаного страхового акту вартість матеріального збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_4 , склала 34 500,00 грн, яка становить різницю між вартістю заподіяних збитків (відновлювального ремонту) в сумі 35500,00 грн та розміром франшизи в сумі 1000,00 грн.
В подальшому позивачем, на підставі зазначеного страхового акту, сума страхового відшкодування в розмірі 34500,00 грн була виплачена безпосередньому виконавцю відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_4 , - Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша Авто Компанія", що підтверджується копією платіжного доручення від 05.02.2020 № 1616 на вказану суму.
Місцевим господарським судом встановлено, що станом на дату вчинення ДТП 19.12.2019 цивільно-правова відповідальність осіб за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, що користуються транспортним засобом марки SEAT IBIZA (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." відповідно до договору (полісу) АО № 1750647 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Поліс), з наступними умовами: франшиза - 0 грн.; страхова сума за шкоду майну - 100 000,00 грн. Поліс станом на момент скоєння ДТП 19.12.2019 був чинний.
В зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача 34500,00 грн страхового відшкодування.
Предметом розгляду у даній справі є вимога Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення з відповідача суми виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, якій було завдано шкоди в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди. 
Відповідно до     ст. 993 ЦК України     та     ст. 27 Закону України "Про страхування"     до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ч. 2 ст.     512     та ст.     514 ЦК України     кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов договору №№ 1064168 від 25.01.2019.
Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.
Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.
Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.          
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.                    
Таким чином позивач у даній справі виступає на правах кредитора, а тому до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як винна особа - безпосередній її заподіювач ( ОСОБА_1 ), так і страхова компанія, відповідальна за останнього.
Відповідно до п.1.4 ч.1     ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"     особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
Цивільна відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди (особи винної у ДТП) ОСОБА_1 , була застрахована відповідачем відповідно до положень     Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"     на підставі полісу № АО № 1750647.
З огляду на встановлені обставини, в даному випадку відповідач, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги до відповідача замість потерпілої особи.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився із вказаними доводами відповідача та прийшов до висновку, що звернення позивача з даним позовом до суду є передчасним, оскільки фактичні обставини справи свідчать про ненастання обставин, з якими законодавство України, що регулює спірні правовідносини, пов`язує можливість для висновку про порушення прав позивача, позаяк термін прийняття рішення та виплати ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" страхового відшкодування відповідно до заяви позивача №2438/8 від 20.07.2020, не сплив.
Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.
У пункті 35.1     статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"     передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених     статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
За змістом пункту 36.2     статті 36 вказаного Закону     страховик (МТСБУ), протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у     статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями     32     та/або     37     цього     Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Отже, процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому     Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"          детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.
До числа юридично значимих дій потерпілого (іншої особи, яка має відповідне право), необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.
Однак, подання відповідної заяви як підстави для виплати страхового відшкодування не заперечує права потерпілого звернутися за судовим захистом, у разі ігнорування страховиком такої заяви, незгоди із розміром визначеної страхової виплати чи із рішенням страховика про відмову у страховому відшкодуванні.
Частиною 4     ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6          ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому.
Перша з них - передбачена     статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика (МТСБУ) за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.
Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до          страховика (МТСБУ) про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.
Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
У вказаній постанові судом          також зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1     статті 37 цього Закону     щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків (впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди), як підстави для відмови у відшкодуванні, стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа, впродовж цих строків, подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у     Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"     прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
Підставою вказаних правових висновків Великої Палати Верховного Суду є твердження того, що виникнення права на отримання страхового відшкодування пов`язується не з поданням потерпілим (іншою особою, що має відповідне право) заяви про таке відшкодування, а саме, з настанням страхового випадку, що має наслідком виникнення у страховика обов`язку з регламентної виплати в силу закону та на підставі відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності його страхувальника, а за відсутності такого договору та у визначених законом випадках - виникнення цього обов`язку у МТСБУ.
Такий підхід (виникнення права на страхове відшкодування з моменту страхового випадку, а не з моменту звернення до страховика з відповідною заявою) і передбачає за можливе захист права щодо отримання регламентної виплати (страхового відшкодування) шляхом звернення потерпілого (іншої особи, що має відповідне право) до суду.
Апеляційним господарським судом також враховані правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №910/6013/20 у якій Верховний Суд не знайшов підстав відступати від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к.
У справі, що розглядається, встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 19.12.2019. Позовна заява подана 23.11.2020, тобто, в межах встановленого Законом річного строку, отже, відсутні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, і відповідачем не надано доказів сплати вказаного страхового відшкодування після подання позову.
Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування у законодавчо визначений строк, позивачем на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України     статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"     нараховано пеню в сумі 361,97 грн за період з 20.10.2020 по 20.11.2020, а також на підставі     статті 625 Цивільного кодексу України          проценти річних в сумі 90,49 грн за період з 20.10.2020 по 20.11.2020, які позивач просить суд стягнути з відповідача згідно з наданим розрахунком.
В той же час, оскільки обов`язок здійснення страхового відшкодування встановлено на підставі рішення суду (даної постанови), в даному випадку, не мало місце прострочення виконання зобов`язання відповідачем, в тому числі за визначений позивачем період. 
Відповідно до     ст. 86 ГПК України     суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства, висновки Верховного Суду та оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають частково задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва 19.03.2021 у справі №910/18534/20 прийняте із          невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, невірним застосуванням норм матеріального права, а тому, відповідно до положень     ст. 277 ГПК України, підлягає скасуванню          з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.     Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі     ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову та апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 3153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.     ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"  задовольнити частково.
2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2021 у справі №910/18534/20. Постановити нове.
3.Позов задовольнити частково.
4.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ." (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 4, корпус 6 а, ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 28, літера А, ідентифікаційний код 19411125) - 34500,00 грн страхового відшкодування, 2074,79 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 3112,19 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 17.06.2021. 
Головуючий суддя                                                            Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                О.М. Гаврилюк