ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року		Справа № 300/3334/20 пров. № А/857/7796/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Затолочного В.С., Мікули О.І.
при секретарі судового засідання – Хомича О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року (суддя Чуприна О.В., м.Івано-Франківськ) справі за його позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування протокольного рішень та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (далі – ГУНП) в якому просив визнати протиправними та скасувати:
протокольне рішення комісії ГУНП з розгляду питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 15.07.2020 (далі – Протокол, Комісія відповідно) щодо підтвердження законності виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» (далі – Закон №580-VIII);
висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №580-VIII, складений на підставі матеріалів поліцейського від 15.07.2020 (далі – Висновок);
наказ Головного управління «По особовому складу» від 28.07.2020 №245 о/с (далі – Наказ №245 о/с;
зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу на підставі раніше поданої ним заяви про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності від 17.06.2020 і наданих до неї документів, одноразову грошову допомогу у зв`язку із визначенням ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції відповідно до пункту 3 частини першої статті 97, підпункту 3 частини першої статті 99 Закону №580-VIII та відповідно до «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі – МВС) 11.01.2016 №4 (у редакції наказу МВС 21.09.2017 №788) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі – МЮУ) 29.01.2016 за № 163/28293; далі – Порядок №4).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі із посиланням на норми матеріального права, вказує, що у нього наявні всі три умови (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення), які необхідні для призначення йому одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII. Зазначає, що відповідач не може перебирати на себе повноваження щодо встановлення причин інвалідності, її часу настання, а також причин звільнення зі служби.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки проведення спортивних занять, зокрема, гри у міні-футбол, під час якої позивача травмовано, не передбачено вищенаведеними статтями Законів, та безпосередньо не пов`язано із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, правових підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII немає.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 з 1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 30.09.2019 – у Головному управлінні.
Згідно витягу із наказу «По особовому складу» від 23.09.2019 за №291 о/с позивача, начальника сектору правового забезпечення Головного управління (далі – Посада), звільнено зі служби в поліції з 03.09.2019 відповідно до підпункту 2 (через хворобу) пункту 1 статті 77 Закону №580-VIII (а.с.39).
17.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, в якій просив провести виплату вказаної допомоги, у зв`язку з отриманням останнім травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків (встановлено третю групу інвалідності), і на підтвердження чого долучив відповідні документи (а.с.45).
З долучених до заяви матеріалів видно, що ОСОБА_1 з 06.03.2020 встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків (ступінь втрати професійної працездатності 30%), що засвідчується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією і довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 17.06.2020 серії 12 ААБ №842882, а також довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 17.06.2020 серії АГ №0011981 (а.с.40-44).
Відповідно до висновку службового розслідування нещасного висновку, що стався 22.01.2016 з застосуванням начальником відділу поліції Коломийського відділу поліції Головного управління підполковником поліції ОСОБА_1 від 09.03.2016 (далі – Висновок-1, ВП відповідно) нещасний випадок (травма коліна), який мав місце із позивачем, вважати таким, як «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків» (проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі у спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах) (а.с.92-94).
За змістом акта про нещасний випадок (у тому числі поранення) за №1 форми Н-1*, затвердженого ВП від 09.03.2016 (далі – Акт Н-1*), нещасний випадок, який трапився з ОСОБА_1 22.01.2016. є таким, що стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с.95-97).
Відповідно до висновку, зазначеного в акті розслідування нещасного випадку, що мав місце 22.01.2016 о 17:30 форми Н-5* від 09.03.2016 (далі – Акт Н-5*), нещасний випадок, який трапився із заступником начальника ВП ОСОБА_1 , вважати таким, як нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с.98-100).
Згідно довідки від 17.06.2020 за №385/108/31/04/2020, висновок комісії з розслідування про те, що нещасний випадок, який стався 22.01.2016 о 17:30 год. з ОСОБА_1 в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, відповідає обставинам події (а.с.104).
Головне управління розглянуло заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі чи втрати працездатності від 17.06.2020 та підтвердила законність виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі підпункту 4 пункту 1 статті 97 Закону №580-VIII, що засвідчується Протоколом засідання Комісії та Висновком (а.с.83-85, 88).
Відповідно до Наказу №245 о/с на підставі вищезазначеного рішення Комісії призначено виплатити позивачу-апелянту одноразову грошову допомогу (а.с.105). 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 97 Закону №580-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII);
- визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII).
Частиною другою статті 97 Закону №580-VIII передбачено порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
За змістом частини першої статті 99 Закону №580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:
- визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
- визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону №580-VIII, прийнято Порядок №4.
Пунктом 4 Розділу І Порядку №4 передбачено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського.
За змістом підпункту 2 пункту 4 Розділу 1 Порядку №4 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності поліцейського під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
В той же час, згідно підпункту 4 пункту 4 Розділу 1 Порядку №4 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності поліцейського пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.
Виходячи з наведених вище Закону №580-VIII та Порядку №4, слід вказати що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського призначається особам, які мають на це право в залежності від різних випадків, за яких особа втратила працездатність чи встановлено інвалідність, і розмір вказаної соціальної виплати залежить саме від таких обставин.
При цьому, положення пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, що найменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
- інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції;
- інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
- причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена пораненням (контузії, травми або каліцтва), отриманим під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.
Вказаний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №823/1225/18, від 20 лютого 2019 року у справі №812/484/18.
Згідно із підпунктом 2 пункту 1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом №580-VIII, особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону (пункт 2 Розділу ІІ Порядку №4).
З матеріалів справи видно, що відповідач обґрунтовуючи підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 99 коментованого Закону №580-VIII вказує на те, що нещасний випадок, який стався із позивачем 22.01.2016 та призвів до втрати працездатності останнього не пов`язаний із виконанням позивачем основних завдань та повноважень поліції, визначених статтями 2 і 23 Закону №580-VIII, оскільки проведення занять в системі службової підготовки спрямоване зокрема для забезпечення належного стану фізичного здоров`я працівників та рівня їх фізичної підготовки, однак не є безпосереднім виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції. А відтак, отримана позивачем травма виникла внаслідок нещасного випадку, який не пов`язаний із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, що є основою кваліфікації для визначення розміру одноразової грошової допомоги згідно підпункту 3 пункту 1 статті 97 Закону №580-VIII.
Так, відповідно до пункту 4 розділу І Порядку №4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень, визначених Законом №580-VIII, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Основні завдання та повноваження поліції визначено статями 2 та 23 Закону №580-VIII.
Зі змісту наведених правових положень вбачається, що єдиною підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону №580-VIII є встановлення факту отримання особою травми, що призвела до інвалідності саме під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, конкретний та вичерпний перелік яких встановлено  статями 2 та 23 Закону №580-VIII.
Як уже встановлено вище, зокрема Актом Н-1*, Актом Н-5* та Висновком-1 22.01.2016 на заняттях по фізичній підготовці був присутній заступник начальника ВП підполковник поліції ОСОБА_1 .. Після проведення спеціальних вправ відпрацювання прийомів рукопашного бою, особовим складом було проведено заняття з ігрових видів спорту, а саме гру у міні-футбол. Перебуваючи на ігровому майданчику в якості гравця, ОСОБА_1 отримав м`яча від колег по команді в боротьбі за м`яч з футболістами команди суперника наносив удар правою ногою по м`ячу спотикнувся правою ногою до підлоги. Внаслідок боротьби та поштовху суперника впав на дерев`яну підлогу, підвернувши при падінні праве коліно (а.с.92-100).
Враховуючи те, що проведення спортивних занять, зокрема, фізпідготовки, під час якої позивача травмовано, не передбачено вищенаведеними статтями №580-VIII та безпосередньо не пов`язано із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, апеляційний суд вважає, що правових підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII немає.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 147140 грн на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII, є обґрунтованими, вчиненими на підставі та у межах наданих повноважень, а також, з дотриманням принципу пропорційності, справедливої рівноваги і балансу між завданою позивачу шкодою та розміром соціальної виплати, гарантованої державою, з огляду на отриману позивачем травму під час гри у міні-футбол, що не пов`язано з виконанням службових обов`язків, спрямованих на здійснення завдань та повноважень поліції чи міліції.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 20 травня 2021 року.