ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року	Львів	Справа № 260/12/21 пров. № А/857/6464/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Ніколіна В.В., Затолочного В.С.,

за участю секретаря судового засідання                    Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року (головуючий суддя Рейті С.І., м. Ужгород) по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради (з 01.01.2020 року змінено назву юридичної особи із Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради на Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради, далі – відповідач, УПСЗН Мукачівської міської ради) про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати не в повній мірі щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій протиправними та зобов`язати УПСЗН Мукачівської міської ради виплатити повний розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня передбаченої законодавством з урахування виплачених коштів, а також, зобов`язати УПСЗН Мукачівської міської ради подати звіт про виконання рішення суду.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради перерахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради оскаржило його в апеляційному порядку і просить скасувати таке в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що частиною 4 статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Частиною 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Статтею 117 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги, зокрема, особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України №112 від 19.02.2020 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» передбачено розмір виплати разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема, учасникам бойових дій , у розмірі 1390,00 грн.
ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, правомірно отримав у 2020 році грошові кошти до 5 травня щорічної разової грошової допомоги за 2020 рік у розмірі 1390,00 грн відповідно до пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №112 від 19 лютого 2020 року. Зазначені суми грошової допомоги не могли бути виплачені позивачу у розмірі, що перевищує суму зазначену в постанові Кабінету Міністрів України №112. Дана грошова допомога є разовою, тобто виплачується щорічно виключно до 05 травня, а чинним законодавством України не передбачена можливість повторних виплат чи доплат, що не було взято до уваги судом першої інстанції.
Крім того, судове рішення мотивовано і тим, що саме УПСЗН Мукачівської міської ради за місцем проживання особи є уповноваженим органом, що повинно здійснювати виплату такої допомоги, оскільки у 2020 році грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу саме відповідачем, а тому він є належною стороною у справі.
Проте, судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини і не враховано той факт, що відповідач у даній справі не є розпорядником бюджетних коштів, а тільки виплатило кошти відповідним адресатам, що були перераховані їм Міністерством соціальної політики згідно Паспорта бюджетної програми, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №216 від 17.03.2020.
Так, відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 за №112 Міністерство соціальної політики виплати організовує шляхом перерахування коштів структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.
Зважаючи на викладене апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення в частині задоволення вимог позивача, що не відповідає фактичним обставинам справи, про які мова йшла вище, та не в повній мірі з`ясував при цьому усі обставини, що мають значення для справи.
А відтак, у відповідача відсутні правові підстави для здійснення перерахунку за 2020 рік щорічної одноразової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за рік, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні рішення у даній справі №260/12/21.
Разом з тим апелянт зазначає, що у відповідності з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.
Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.
Перебіг процесуального строку починається наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом — це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.
Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
«Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій», — визначається у мотивувальній частині постанови Верховного Суду у справі №359/4119/17.
Як вбачається із позовної заяви позивач, зокрема, просив визнати протиправними дії відповідача у зменшенні позивачу одноразової грошової допомоги до 5 травня 2020 року як учаснику бойових дій, та як наслідок, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу до 5 травня 2020 року у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.
Так, Позивачем на сторінці 1 абзацу 1 адміністративного позову вказано, що 05.05.2020 він отримав щорічну одноразову допомогу до 05 травня 2020 року, як учасник бойових дій у зменшеному розмірі, аніж це визначено чинним законодавством України.
А звернувся позивач ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав із позовом від 23.12.2020 - 04 січня 2021, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтею 99 КАС України.
З врахуванням викладеного позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із цим позовом, що не враховано судом при прийнятті рішення.
Згідно з частинами 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені статтею 12 Закону України від 22.10.993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для ветеранів війни - учасників бойових дій, в тому числі і на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1390,00 грн. У подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування і виплату недоплаченої суми разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, встановленої статтею 12 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, проте отримав відповідь, що йому виплачена разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №112, а тому її розмір не підлягає перерахунку.
Розглядаючи спір, суд першої вірно врахував, що статтею 12 Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції від 25.12.1998 року) було встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, зокрема, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Проте законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 року також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до якого було визначено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19.02.2020 №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», де передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій - 1390 гривень.
Конституційний Суд України у рішенні від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) дійшов висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України та визнав таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Вирішуючи питання про право як Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, так і Велика Палата Верховного Суду дійшли висновку по зразковій справі №440/2722/20, що з 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у таких розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Також, судом першої інстанцій вірно враховано, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій. Враховуючи це, управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату цієї допомоги. А, відтак, суд першої інстанції вірно вважав, що не заслуговують на увагу твердження відповідача, що УПСЗН Мукачівської міської ради не є розпорядником бюджетних коштів, а тільки виплатило кошти відповідним адресатам, що були перераховані УПСЗН Мукачівської міської ради згідно Паспорта бюджетної програми, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 216 від 17.03.2020, оскільки у 2020 році грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу відповідачем, а тому він є належним відповідачем у справі.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що не заслуговують на увагу твердження апелянта про пропуск строку звернення до суду з адміністративним позовом передбачений ст. 122 КАС України, оскільки перебіг такого з врахуванням ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» починається після 30.09.2020. 

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.  

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року по справі № 260/12/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 В.В. Ніколін
                                                                                          В.С. Затолочний
                    
повний текст складено 17.06.2021