Постанова                                      
Іменем України                                 
 
13 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 185/3384/18
провадження № 61-3825св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне підприємство «Агрофірма «Старт»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Агрофірма «Старт» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у складі колегії суддів:          Лаченкової О. В., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного підприємства «Агрофірма «Старт» (далі - ПП «Агрофірма «Старт») про визнання недійсними договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.
 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсними договори оренди землі від 15 грудня 2007 року із додатковими угодами від 01 липня 2017 року, укладені від імені           ОСОБА_1 з ПП «Агрофірма «Старт» щодо земельних ділянок - площею 4,8594 га, кадастровий номер 12235884000:01:002:0204, площею 5,4091 га кадастровий номер 1225584000:01:002:0647, припинено державну реєстрацію прав оренди відповідача на вказані земельні ділянки.
Зобов`язано ПП «Агрофірма «Старт» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки - площею 4,8594 га, кадастровий номер 12235884000:01:002:0204, площею 5,4097 га, кадастровий номер 1223584000:01:002:0647.
Вирішено питання щодо судових витрат.
 
У грудні 2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява            ПП «Агрофірма «Старт» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у задоволенні заяви ПП «Агрофірма «Старт» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня  2019 року відмовлено.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року залишено в силі.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що обставини, на які посилається ПП «Агрофірма «Старт»,не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України, а тому підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПП «Агрофірма «Старт».
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ПП «Агрофірма «Старт», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що 02 грудня 2019 року ПП «Агрофірма «Старт» стало відомо, що в межах кримінального провадження                                 № 420180418800001000 за заявою ОСОБА_1 Павлоградським ВП ГУНП України в Дніпропетровській області було проведено криміналістичну почеркознавчу експертизу підпису та почерку ОСОБА_1 в договорах оренди земельних ділянок від 15 грудня 2007 року щодо земельних ділянок площею 4,8594 га та 5,4097 га, укладених між ПП «Агрофірма «Старт» та ОСОБА_1 .
За результатами вказаної експертизи, проведеної 24 вересня 2019 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у типових договорах оренди землі від 15 грудня 2007 року, в актах прийому-передачі земельних ділянок та в заявах про проведення державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок виконані ОСОБА_1 .
Заявник посилається на те, що вказані обставини є істотними для цієї справи, вони не були встановлені судом апеляційної інстанції та не були і не могли бути відомі йому під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції та під час прийняття постави апеляційним судом від 30 жовтня 2019 року.
Крім того, як на підставу касаційного оскарження заявник вказує, що суд відмовився витребувати висновок експерта від 24 вересня 2019 року                № 3/1.1/703, який містить підтвердження того, що підписи у спірних договорах оренди виконані ОСОБА_1 . 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ПП «Агрофірма «Старт» від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. 
 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
 
Ухвалюючи судове рішення, апеляційний суд виходив із того, що відповідач ухилявся від подання експерту необхідних матеріалів та документів, а також із того, що експертиза призначалась за клопотанням позивача для встановлення факту відсутності його підпису на договорах оренди землі та додаткових угодах до них, а тому дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки сам факт того, що останній не підписував документів і підлягало встановленню судом.
 
У грудні 2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява            ПП «Агрофірма «Старт» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
 
При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою                          статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.
 
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Звертаючись до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, ПП «Агрофірма «Старт» вказувало, що                    02 грудня 2019 року стало відомо, що 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області з заявою про підроблення посадовими особами ПП «Агрофірма «Старт» підписів ОСОБА_1 в договорах оренди земельних ділянок                          від 15 грудня 2007 року. 
Павлоградський ВП ГУНП України в Дніпропетровській області прийняв заяву ОСОБА_1 та відкрив кримінальне провадження № 42018041880000100 за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України.
В межах кримінального провадження було проведено криміналістичну почеркознавчу експертизу підпису та почерку ОСОБА_1 в договорах оренди землі від 15 грудня 2007 року.
Оригінали договорів оренди земельних ділянок від 15 грудня 2007 року було витребувано у ПРВ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельним ресурсам».
24 вересня 2019 року Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України було проведено криміналістичну почеркознавчу експертизу підпису та почерку ОСОБА_1 в договорах оренди землі від 15 грудня 2007 року.
Так, за результатами проведеної експертизи встановлено, що підписи у типових договорах оренди земельних ділянок від 15 грудня 2007 року, у актах прийому-передачі земельних ділянок та в заявах про проведення державної реєстрації договорів оренди виконано ОСОБА_1 , що підтверджується висновком експерта від 24 вересня 2019 року № 3/1.1/703. 
ПП «Агрофірма «Старт» зазначало, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції йому не було відомо про ці обставини.
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки про них представник відповідача повідомляв у судовому засіданні 30 жовтня 2019 року, а отже відсутні підстави для задоволення заяви. 
Крім того, висновком експерта у кримінальному провадженні                                       № 42018041880000100, наявність якого відповідач вважає нововиявленою обставиною, належність підпису ОСОБА_1 у додаткових угодах до договорів оренди землі від 15 грудня 2007 року слідчим не встановлювалося, а відтак зазначений доказ не входить до предмета доказування у справі та не може вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
 
Колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, оскільки висновок експерта, на який посилається заявник, не є нововиявленою обставиною, тому що останній є новим доказом, який підтверджує обставини, що включаються до предмета доказування, а саме, чи підписував               ОСОБА_1 вказані договори оренди земельних ділянок, які не були надані на час розгляду справи.
 
Крім того, записом судового засідання від 30 жовтня 2019 року підтверджується, що ПП «Агрофірма «Старт» було обізнано про висновок експерта від 24 вересня 2019 року № 3/1.1/703, що свідчить про неможливість врахування його як нововиявленої обставини, згідно положень статті 423 ЦПК України.
 
Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:             1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
 
Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не витребував висновок експерта від 24 вересня 2019 року, яким підтверджено обставини, які викладено у заяві про перегляд постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, що свідчить про порушення ним норм процесуального права, не можуть бути прийняті судом. Так, заявник був обізнаний про існування вказаного доказу під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, однак не вчинив жодних дій щодо надання його до суду.
 
Таким чином, неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи, на думку колегії суддів, не є підставою для перегляду  судового рішення за нововиявленими обставинами.
Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бутипіддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
 
Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
 
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду.
 
Доводи касаційної скарги про те, що ПП «Агрофірма «Старт» дізналось про висновок експерта від 24 вересня 2019 року № 3/1.1/703 лише 02 грудня  2019 року, є безпідставними та спростовуються аудіозаписом судового засідання від 30 жовтня 2019 року.
 
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення          від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). 
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу приватного підприємства «Агрофірма «Старт» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович