ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/84/21  Номер провадження 22-ц/814/1242/21	Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М. І.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року у складі судді Кашуби М. І.
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У січні 2021 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на факт прострочення боржника  ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 20.11.2014 та наявність заборгованості, яка виникла станом на 29.12.2020 у сумі 30 532,18 грн і складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 25332,16 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 5200,02 грн, просив про стягнення з  ОСОБА_1  вказаної суми з покладенням на відповідача понесених по справі судових витрат у розмірі 2270 грн. 
Позов мотивовано тим, що 20.11.2014 між сторонами укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість. 
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено факту приєднання позичальника саме до тих Умов та правил, які приєднані банком до позовної заяви та на підставі яких останнім здійснено розрахунок заборгованості за користування кредитом, а також не доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Не погодившись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що із розрахунку заборгованості та виписки за картрахунками відповідача чітко вбачаються всі операції по зняттю (використанню) кредитних коштів, а також всі операції з часткового погашення заборгованості, а тому заборгованість відповідача за фактично використаними коштами підтверджується належними та допустимими доказами.
Банківська виписка має статус первинного документу та містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача.
Згідно статті 48 Закону України «Про банки та банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за використання кредиту є сплата відсотків.
Зазначає, що встановивши, що банк надав відповідачці кредит, а відповідачка не повернула його, суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні суми заборгованості. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
По справі встановлено, що 20.11.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який неодноразово змінювався (а.с. 15). 
Своїм підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідачка підтвердила, що вона погоджується з тим, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які вона погодилася отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua та зобов`язалася виконувати та самостійно знайомитися з їх змінами на вказаному сайті ПриватБанку.
При розгляді справи в суді першої інстанції відповідачка не заперечувала факт укладення нею кредитного договору на вказаних умовах, одержання нею кредитних коштів, та наявну заборгованість не спростовувала.
Оскільки  ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої зобов`язання, станом на 29.12.2020 утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 30 532,18 грн, яка складається з 25332,16 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 5200,02 грн заборгованості за простроченими відсотками.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У силу приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» з мотивів його недоведеності, суд першої інстанції вважав, що відсутність поточної заборгованості не дає позивачеві права вимагати повернення кредитних коштів та сплати процентів, оскільки заборгованість за простроченим тілом кредиту не має правового та договірного визначення, що колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим.
Відповідно до статті 30 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до умов, укладеного між сторонами кредитного договору шляхом приєднання відповідачки до запропонованого банком договору (стаття 634 ЦК України), виконання обов`язку позичальника з повернення кредитних коштів мало здійснюватися шляхом внесення обов`язкових щомісячних платежів у розмірі не менше 7% від заборгованості та не більше залишку заборгованості. Як вбачається з виписки за договором, укладеним з ОСОБА_1 , та розрахунку заборгованості за вказаним договором (а.с. 57-66, 6-14), своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів шляхом внесення обов`язкових щомісячних платежів відповідачка не виконувала, внаслідок чого станом на 01.10.2020 виникла прострочена заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у сумі 25 332,16 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. 
Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для стягнення з відповідачки процентів по кредиту в сумі 785,40 грн за підвищеною процентною ставкою на прострочений кредит 7,2% на місяць або 86,4% річних, яка не була погоджена сторонами у встановленому законом порядку, тому підстав для задоволення позову в цій частині не вбачає.
Проценти, які відповідачка зобов`язана сплатити банку на підставі статей 1054, 1048 ЦК України та витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які не заперечувались нею при розгляді справи в суді, у сумі 4414,62 грн підлягають стягненню на користь позивача.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19) викладено правовий висновок, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
У справі, яка переглядається апеляційним судом, відповідачка не заперечувала наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», як складову кредитного договору, укладеного між нею та АТ «КБ «ПриватБанк» шляхом підписання анкети-заяви про приєднання від 20.11.2014, тому застосування судом першої інстанції правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, що не подібна спірним правовідносинам, не є правильним.
За таких обставин оскаржене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 . 
За правилами частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат по справі, які покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.
Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2021 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 листопада 2014 року в розмірі 25 332,16 грн кредиту та 4 414,62 грн процентів, а всього 29 746,78 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 5 504,75 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        О. І. Обідіна

       О. В. Прядкіна