Справа № 466/4930/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 22-ц/811/3869/19                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:2

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,
секретар: Савчук Г.В.,
за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 , його представниці ОСОБА_2 , третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представників відповідача ОСББ «Львівська оселя» – Кріль О.М., Ружицького А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова в складі судді Невойта П.С. від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів ОСББ «Львівська оселя» від 16 червня 2016 року, що викладені в протоколі, -

в с т а н о в и л а : 

       рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення-протокол загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» оформлене протоколом б/н від 16.06.2016 року – відмовлено за безпідставністю. 
Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційні скарзі просить скасувати рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасувати Рішення Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» від 16.06.2016р.
Вважає рішення незаконним, оскільки судом першої інстанції при його прийнятті було допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначені порушення полягали в неповноті встановлення обставин, що мають значення для справи, в невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, в неправильному застосуванні норм матеріального права, що полягало в незастосуванні положень законодавчих актів України, що підлягали застосуванню та в помилковому тлумаченні законодавства України. Зазначає, що суд проігнорував при розгляді справи питання щодо ініціатора Зборів і порядку обрання Голови Зборів та секретаря Зборів, які чітко визначені Статутом ОСББ та законодавством. Відсутність інформації в Протоколі Зборів щодо обрання зазначених осіб є однією із головних підстав скасування Рішення Загальних зборів. Також вказує, що судом першої інстанції було винесено ухвали про виклик в якості свідків голови і секретаря зборів і надання технічного паспорту будинку за адресою АДРЕСА_1 . Дані ухвали не були виконані і судом не було вчинено жодних дій, щодо змушення до їх виконання. Отже, судом не досліджено жодної із наведених обставин, не надано оцінку щодо відповідності представленого документу вимогам чинного законодавства України. Також вважає помилковою думку суду, за якою особиста присутність Позивача на Зборах є підставою для визнання позову безпідставним. Звертає увагу апеляційної інстанції на той факт, що розгляд даної справи судом першої інстанції було призначено в порядку спрощеного провадження. Позивач не погодився з таким рішенням та звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.07.2019р. в задоволенні клопотання було відмовлено. Винесення такої ухвали Позивач вважає порушенням його прав та порушенням норм цивільного права. Вважає, що сукупність наведених доказів порушення порядку організації та проведення зборів співвласників та підрахунок голосів, вказує на те, що 16.06.2016 року збори не відбулись, а рішення прийняті на зборах ОСББ «Львівська оселя» та оформлені протоколом від 16.06.2016 року підлягають скасуванню.
В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з`явилася, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, його представниці та третіх осіб – на підтримання апеляційної скарги, представників відповідача –в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних та письмових пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ч.1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст. 382, 385 ЦК України, п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року справа Проніна проти України, №63566/00, §23, ст. 141 ЦПК України, та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що 08.03.2008 власниками квартир в будинку АДРЕСА_2 створено Об`єднання власників багатоквартирного будинку «Чорний віл», яке діє на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та на підставі Статуту ОСББ «Чорний віл», затвердженого рішенням установчих зборів ОСББ «Чорний віл», викладеному з протоколі Установчих зборів ОСББ «Чорний віл» №1 від 20 02.2010 року, зареєстрованому в Управлінні державної реєстрації Львівської міської ради за №93 від 03.03.2010 року. Протоколом загальних зборів членів об`єднання від 30.01.2015 прийнято рішення про перейменування ОСББ «Чорний віл» в ОСББ «Львівська оселя» на підставі чого реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 13.05.2015 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів. Згідно норм преамбули внесених змін до статуту зазначено, що ОСББ «Львівська оселя» є правонаступником всіх прав і обов`язків ОСББ «Чорний віл». Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захист їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». 16 червня 2016 року відбулися загальні збори ОСББ «Львівська оселя» з визначеним порядком денним та прийнято рішення голосувати відповідно до площ власників майна і провести голосування шляхом письмового опитування тих, осіб, які не були присутні на зборах, як це передбачено чинним законодавством; припинено повноваження чинного правління ОСББ та переобрано чинне правління, затверджено новий тариф (базовий, плаваючий) в розмірі 2,48грн. за м.кв. згідно додатку №3, вирішено доопрацювати питання внесення змін до статуту та розглянуто на чергових зборах ОСББ, прийняти до відома фінансово господарський звіт/звіт ревізійної комісії ОСББ «Львівська оселя» за 2014-2015р.р. Представником відповідача надано належно завірений список реєстру присутніх мешканців по ОСББ «Львівська оселя» на загальних зборах 16.06.2016 року. У графі напроти прізвища ОСОБА_1 мається підпис. Позивач не заперечив, що такий подібний до його підпису, а також, що він був присутній на загальних зборах. Згідно протоколу загальних зборів ОСББ «Львівська оселя» від 16.06.2016 року загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становить 206. Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень 19710,5м.кв. У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 164 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 15719,6 м.кв. Рішення на зборах прийняті шляхом голосування присутніх на зборах співвласників та шляхом письмового опитування співвласників, які не голосували на зборах, - підписанням опитувальних листків, виходячи з того, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. ОСББ «Львівська оселя» при проведенні 16.06.2016 року загальних зборів та прийнятті ними рішень повинно було керуватись нормами Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Статутом ОСББ, в тій частині, яка не суперечить цьому Закону. Позивач звертав увагу на те, що кількість прошитих та пронумерованих аркушів відсутня, як і відсутні листки письмового опитування. Також зазначав, що була порушено процедура повідомлення про проведення 16.06.2016 загальних зборів, відсутня інформація про ініціатора проведення таких зборів, порядок денний, такої інформації ним отримано не було. Згідно списку реєстру присутніх мешканців по ОСББ «Львівська оселя» на загальних зборах 16.06.2016 року позивач брав участь у загальних зборах, про що стверджується його підпис, про що сам не заперечував в судовому засіданні. Третя особа ОСОБА_6 будучи у судовому засіданні повідомила, що навпроти її прізвища у списку реєстру підпис схожий на підпис її чоловіка, однак в опитувальному листі підтвердила свій підпис та результати голосування щодо порядку денного зборів. Таким чином, суд встановив, що більшість мешканців будинку, у т.ч. і позивач, були присутні на загальних зборах 16.06.2016, де висловили свою думку щодо викладених питань в порядку денному. Тому на думку суду, факт присутності на зборах більше ніж 70% співвласників будинку, вказує на те, що співвласники будинку були у повній мірі обізнані, а відповідно і було дотримано права співвласників на їх волевиявлення та вираження думки. До того ж, суд вважав, що голос, позивача який він бажав віддати на вказаних зборах, не міг вплинути на результати голосування з цих чи інших питання, враховуючи чисельність співвласників, які голосували на зборах. Посилання позивача на те, що внаслідок неналежного повідомлення про збори було порушено його право на участь в управлінні будинком, а також на здійснення права спільної сумісної власності, суд вважав безпідставними, оскільки будучи співвласником, він має право брати участь в управлінні будинком, а також на здійснення права спільної сумісної власності. До того ж в останньому судовому засіданні позивач повідомив, що відбулися нові збори об`єднання, на яких його обрано членом ревізійної комісії. Також стороною позивача не надано жодних обґрунтувань та доказів того, чим саме рішення, прийняті на загальних зборах співвласників Об`єднаного співвласника багатоквартирного будинку «Львівська оселя», порушують його права, охоронювані законом інтереси, тощо. З оглянутого у судовому засіданні оригіналу оскаржуваного протоколу з додатками суд встановив, що такий відповідає тексту копії протоколу, що знаходиться на арк.спр.28-29. До протоколу додані для огляду опитувальні листи членів ОСББ "Львівська оселя", які зшиті з протоколом. Суд встановив також, що опитувальний лист позивача відсутній, однак такий знаходиться у нього на руках, оскільки не був зданий, т.я. не погоджувався з порядком денним зборів. Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено суттєві обставини, на які він посилається у своєму позові, як на підстави своїх позовних вимог, суд не встановив, що організаторами проведення зборів було допущено порушення прав співвласників, дослідивши у повній мірі матеріали справи, суд вважав, що відповідачем спірне рішення зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» оформлене протоколом від 16.06.2016 року було прийнято із дотриманням вимог діючого законодавства та у спосіб передбачений законом, тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд залишив за позивачем.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають.
14.06.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСББ «Львівська оселя», в якій просив визнати недійсним та скасувати рішення-протокол загальних зборів ОСББ «Львівська оселя» оформлене протоколом б/н від 16.06.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_4 . 08.03.2008 власниками квартир в даному будинку створено Об`єднання власників багатоквартирного будинку «Чорний віл», яке діє на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та на підставі Статуту ОСББ «Чорний віл», затвердженого рішенням установчих зборів ОСББ «Чорний віл», викладеному з протоколі Установчих зборів ОСББ «Чорний віл» №1 від 20.02.2010 року, зареєстрованому в Управлінні державної реєстрації Львівської міської ради за №93 від 03.03.2010 року. Протоколом загальних зборів членів об`єднання від 30.01.2015 прийнято рішення про перейменування ОСББ «Чорний віл» в ОСББ «Львівська оселя» на підставі чого реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 13.05.2015 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів. Згідно норм преамбули внесених змін до статуту зазначено, що ОСББ «Львівська оселя» є правонаступником всіх прав і обов`язків ОСББ «Чорний віл». Зазначає, що в 16.06.2016 на загальних зборах ОСББ «Львівська оселя» обрано новий склад правління та затверджено тариф. Вважає, що було порушено процедуру проведення зборів, оскільки його не було повідомлено про такі збори, що суперечить ч.3 ст.10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Також зазначає, що до протоколу від 16.06.2016 не долучено листки щодо результатів письмового опитування співвласників будинку. З вказаним рішенням Загальних зборів ОСББ «Львівська оселя» від 16.06.2016 не згідний, вважає його незаконним, ухваленим з грубими порушеннями вимог закону щодо порядку підготовки та проведення Загальних зборів, порядку проведення голосування та підрахунку голосів, порядку оформлення результатів голосування, недотримання форми та змісту протоколу Загальних зборів та недотримання форми та змісту листків опитування, в зв`язку з чим вказане рішення Загальних зборів підлягає скасуванню, оскільки таке рішення порушує його інтереси та права і тому змушений звернутися до суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року залучено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як третіх осіб у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів ОСББ «Львівська оселя» від 16 червня 2016 року, що викладені в протоколі.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція – це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.
Доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини є здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.   Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»  суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.
Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком справ, розгляд яких прямо визначений за правилами іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.
При цьому суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже, і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами різних юрисдикцій.
Згідно ч.2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи – підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна
Частиною другою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.
Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).
Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння щодо використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
У постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272пп18) Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, відповідно до якого зазначила, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).
Водночас, відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.
Як вбачається з рішень, які приймались на зборах ОСББ «Львівська оселя» 16.06.2016 року, такі стосуються виключно питань діяльності та управління діяльністю ОСББ, а саме: визначення способу голосування та порядку підрахунку голосів на зборах; перевиборів членів правління; затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території; внесення змін до статуту, проведення його у відповідність нормам чинного законодавства; затвердження фінансового господарського звіту/звітів ревізійної комісії ОСББ «Львівська оселя». 
Тобто фактично всі рішення зборів ОСББ «Львівська оселя», які містяться в протоколі та є предметом оскарження у даній справі стосуються діяльності та управління діяльністю ОСББ.
Крім цього, позивач оспорює рішення прийняті на зборах ОСББ по суті з підстав не належного, не у відповідності до вимог закону, проведення загальних зборів, тобто з підстав здійснення не належної управлінської діяльності ОСББ, що додатково свідчить про те, що спір по своїй суті стосується діяльності та управління діяльністю ОСББ.
За таких обставин, враховуючи суб`єктний склад сторін спору та характер спірних правовідносин, спір слід вважати належить до юрисдикції господарських судів.
Зважаючи на вказане відкриття провадження, розгляд даної справи в порядку цивільного судочинства та відповідно постановлене за наслідками такого розгляду оскаржуване рішення слід вважати такими що здійснені та ухвалене без дотримання вимог закону, а тому таке рішення суду залишатись в силі не може та підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі (п.1 ч.1 ст. 255, ст. 377 ЦПК України).
Вказаним апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.
Також, відповідно до ч.1 ст. 256 та ч.4 ст. 377 ЦПК України слід роз`яснити позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією із зазначенням одного суду до підсудності якого відноситься вирішення даного спору.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п. 4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2019 року – скасувати.
Провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя», треті особи:  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів ОСББ «Львівська оселя» від 16 червня 2016 року, що викладені в протоколі– закрити.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.
Роз`яснити  ОСОБА_1  його право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до Львівського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією із зазначенням одного суду до підсудності якого відноситься вирішення даного спору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 червня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                Я.А. Левик
Судді:                                                                         Р.В. Савуляк 
                                                                                         М.М. Шандра