Справа № 298/1531/19

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
30 березня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Фазикош Г.В., Кожух О.А.,
за участі секретаря: Купар Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Великоберезнянського районного військового комісаріату на рішення Великоберезнянського районного суду від 03 грудня 2019 року, головуюча суддя Лютянська М.С., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:
       У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Свої вимоги обґрунтував тим, що у відповідності до рішення Закарпатської обласної контрольної МСЕК 23.03.2015 року йому встановлено III групу інваліда війни згідно отриманого поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 
        Він звернувся до Великоберезнянського районного військового комісаріату, органу військового управління для оформлення на комісію Міністерства оборони України документів на отримання одноразової грошової допомоги. 
Після оформлення заяви, згідно п.11 Порядку, представлення їх за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_2 для надання висновку та після наданого висновку їх було направлено до комісії Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги. 
Комісія на засіданнях 12.08.2016 року та 16.11.2018 року дійшла висновку про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги з причин неподання ним документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, який передбачено пунктом II Порядку.
Таким чином у ситуації яка виникла за фактом отримання ним поранення в період проходження строкової військової служби в Республіці Афганістан з 24.04.1984 р. по 23.04.1985 р., - в складі в/ч пп 51931 ДРА, де брав участь в бойових діях, іншого способу встановлення причини та обставини поранення, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження крім, як в рамках окремого провадження цивільного судочинства можливості не має. 
Для підтвердження факту обставин його поранення, окрім іншого, також подає нотаріально засвідчені заяви осіб, які в цей же період проходили військову службу в обмеженому контингенті Радянських військ в Афганістані та в цієї ж військовій частині пп НОМЕР_1 , приймали участь разом зі ним в спецоперації по знищенню антиурядових банд формувань та свідчать про обставини, згідно яких отримане ним поранення не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, та навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень. 
          Посилаючись на викладені вище обставини, просить встановити факт, за яким  ОСОБА_1 , який проходив військову службу в Збройних Силах в період з 18.10.1983 р., по 23.10.1985 р., з них: з 24.04.1984 р. по 23.04.1985 р. - в складі в/ч пп 51931 ДРА, де брав участь в бойових діях та отримав поранення, не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, та навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. 
Рішенням Великоберезнянського районного суду від 03 грудня 2019 року заяву задоволено. 
 Встановлено юридичний факт, за яким  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1  ( ідентифікаційний номер  НОМЕР_2 ), який проходив військову службу в Збройних Силах в період з 18.10.1983 р. по 23.10.1985 р., з них: з 24.04.1984 р. по 23.04.1985 р. - в складі в/ч пп 51931 Демократичній Республіці Афганістан, де брав участь в бойових діях та отримав поранення, не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, та навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду Великоберезнянський районний військовий комісаріат подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати. В апеляційній скарзі вказують, що ОСОБА_1 не подав достатню кількість письмових доказів (зокрема довідки) про обставини поранення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.  
Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення їм поштового відправлення і неявка сторін не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, щоу відповідності до довідки, яка видана військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянину ОСОБА_1 про те, що він дійсно перебував на обліку у В. Березнянсько-Перечинському ОРВК і по облікових даних значиться період проходження військової служби (строкова військова служба) - з 18.10.1983 р. по 23.10.1985 р. Проходив військову службу в ДР Афганістан у складі в/чпп 51931 з 24.04.1984 р. по 23.10.1985 р.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, яким встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв у колишнього військовослужбовця та зазначено, що поранення громадянина ОСОБА_1 підтверджене висновком спеціаліста №72 від 03.10.2014 р. Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи та зазначено, що поранення (контузія) пов`язані з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно копії посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , видане 09.02.1996 року та копії посвідчення серії НОМЕР_4 інваліда війни III групи, які видані на його ім`я. 

Також показами свідків, які слугували для прийняття рішення, суд дослідив нотаріально засвідчені заяви громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони підтверджують , що ОСОБА_1 так само проходив військову службу в Збройних Силах в період з 26 жовтня 1983 року по жовтень 1985 року, з яких в період з квітня 1984 року по жовтень 1985 року проходив службу в ДРА у військовій частині - польова пошта № 51931 провінція Герат, де брав участь в бойових діях та отримав поранення під час військової операції по знищенню антиурядових бандитських формувань, яке не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, та навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень.

Твердження апелянта про те, що пунктами 21.7-21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі-Положення), затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 року №402 (Мінюст №1109/15800 від 17.11.08) зазначено, що Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначається, що військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) проходив військову службу (збори) в момент одержання поранення (контузії, травми, каліцтва). Детальне зазначення обставин отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) у довідці обов`язкове. При цьому ВЛК бере до уваги оригінал довідки, складеної не пізніше ніж через 30 діб після одержання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва). На військовослужбовців за контрактом довідка оформляється у 2-х примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії задовільної якості указаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (військового лікувального закладу). При цьому додатком 5 цього Положення встановлена форма довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

У відповідності до наказу МО України від 01.08.2001 року № 466, яким вносяться зміни до наказу МО України від 14.08.2008 року змінюється форма довідки за додатком 5 до Положення, де з`являється вимога про зазначення обставин травми відносно стану алкогольного сп`яніння тощо.

При тому, апелянт не наводить обґрунтувань відносно зворотної дії вищезазначеного нормативного акту в силу ст. 58 Конституції України на правовідносини, які виникли в період з 24.04.1984 р. по 23.10.1985 р під час проходження ОСОБА_1 строкової військової служби в ДРА.
Наводячи вимоги Положення апелянт ухилився від того факту , що прийняттю Постанови ВЛК передує наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначається, що військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) проходив військову службу (збори) в момент одержання поранення (контузії, травми, каліцтва) при тому, що ВЛК рішення про причинний зв`язок його поранення вже прийнято протоколом №575 від 13.1 1.2014 року.
Окрім цього, висновок апелянта про те, що для підтвердження факту інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії), отриманого заявником під час виконання обов`язків військової служби законодавством передбачений не судовий, а інший порядок його встановлення не узгоджується з його твердженням у відзиві про те, що судом встановлено, що відносно рішення Закарпатської обласної контрольної МСНК від 23.03.2015 року ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи війни.

Окремо слід відмітити, що для колегії апеляційного суду є незрозумілою позиція апелянта, оскільки в суді першої інстанції ТВО військового комісара Великоберезнянського РВК Швед Д.В. вимоги заявника визнавав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.20).

Дії Великоберезнянського РВК, ІНФОРМАЦІЯ_2 , комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум свідчать про неповагу, приниження честі та гідності, нехтування правами громадянина, який проходячи військову службу і отримавши внаслідок такої інвалідність, повинен надавати довідки, де б було зазначено, що поранення (контузію) більше тридцяти років тому назад він отримав не в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння тощо. 

Вищенаведені дії являються проявом явної неповаги, знущанням над людиною, завуальованим під формалізм і свідомим невиконанням рішень судів, якими дії вищевказаних органів визнані протиправними (Постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у справі №807/727/17, Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі № 876/12466 ). 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 375 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Великоберезнянського районного військового комісаріату залишити без задоволення. 
Рішення Великоберезнянського районного суду від 03 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 12 квітня 2021 року.

Головуючий 

Судді