ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2021 року                                                                                      Справа № 906/1412/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

при секретарі судового засідання Першко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Приватного акціонерного товариства "Володарсько-Волинський льонозавод" (Лівак Т.О.)      про відшкодування витрат на професійну      правничу допомогу      в справі №906/1412/20
за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІС ПОЛІССЯ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2021 року в справі №906/1412/20 (суддя -            А.В. Шніт)       
за позовом Приватного акціонерного товариства "Володарсько-Волинський льонозавод"      
до       Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІС ПОЛІССЯ"
про виселення з нежитлового приміщення
за участю представників сторін:
від Позивача - не з`явився;
від Відповідача - не з`явився
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «ВОЛОДАРСЬКО-ВОЛИНСЬКИЙ ЛЬОНОЗАВОД» (надалі –Позивач)       звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІС ПОЛІССЯ» (надалі –Відповідач), в якій просив виселити Відповідача із займаного нежитлового приміщення загальною площею – 3327,7 м.кв..
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2021 року в справі №906/1412/20 позов задоволено. Висилено Відповідача       із займаного нежитлового приміщення загальною площею – 3327,7 кв.м. (окремо розташована шоха №3 - склад, Літера Е-1 та виробниче приміщення №3, цех №1), що знаходиться за адресою: 12122,  Хорошівський район, с.Рижани, вул. Заводська, 1.
Не погоджуючи з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Відповідач       звернувся до       Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/1412/20 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 квітня       2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження та       відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Житомирської області       від 10 березня 2021 року (а.с. 166).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 травня 2021 року по справі №906/1412/20 проведення підготовчих дій закінчено, а розгляд апеляційної скарги призначено на 27 травня 2021 року об 14:00 год..
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду  від 27 травня       2021 року в справі №906/1412/20, з підстав вказаних у даній постанові, апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2021 року в справі №906/1412/20 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2021 року в справі №906/1412/20 - залишено без змін.       

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 31 травня 2021 року від представника Позивача (Лівак Т.О.) надійшла заява із додатками (про яку  безпосередньо зазначав представник Позивача у судовому засіданні від 27 травня 2021 року під час судових дебатів та зазначено у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача; а.с. 172) про ухвалення  додаткового рішення про стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу у розмірі  9480 грн, згідно Договору про надання юридичних послуг №05-Р від 29 квітня 2021 року.       
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 1 червня 2021 року було призначено до розгляду заяву представника Позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу на 9 червня 2021 року на 14:00 год..
8 червня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Позивача про розгляд заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без участі представника Позивача.
8 червня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату, з метою підготовки заперечення на заяву представника Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. 

В судове засідання від 9 червня 2021 року представники  Позивача  та Відповідача      не з`явилися.
Розглянувши заяву представника Відповідача про відкладення розгляду заяви, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини першої    статті 202 Господарського процесуального кодексу України     неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно частин 1-4 статті 120 ГПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.
Зі змісту ухвали від 1 червня 2021  року вбачається, що суд в пункті 3 повідомив сторін про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Вказана ухвала була направлена судом рекомендованими листом з повідомленнями про вручення на почтові     адреси учасників справи.
Водночас, в силу дії частини 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Суд констатує, що десятиденний  строк розгляду даної заяви закінчується 10 червня 2021 року (на 9 червня  призначене судове засідання). Дане вказує на неможливість відкладення розгляду заяви і винесення додаткового рішення без порушення процесуального строку розгляду заяви.
Суд констатує, що Відповідач обгрунтовує своє клопотання тим, що йому необхідний  час для підготовки заперечень на заяву представника Позивача, при цьому, Відповідач не вказує причин, які перешкоджають з`явитися в дане судове засідання та надити усні заперечення  з-приводу поданої заяви про стягнення судових витрат. Проте, представник Відповідача знав про те, що представник Позивача мав намір подавати заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки, заявив про це безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги (в засіданні був присутній представник Відповідача Максимов В.В.) та подаючи відзив на апеляційну скаргу  представник Позивача вказав, що орієнтовний розмір судових витрат становить 15000 грн., докази надання послуг та їх сплати будуть подані після завершення розгляду справи (а.с. 172).
     При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в даному випадку суду не надано право продовжувати процесуальні строки щодо розгляду скарг та заяв про винесення додаткового  рішення.
Відтак, колегія суду відхиляє клопотання Відповідача про відкладення розгляду заяви, з огляду на відсутність процесуальної можливості (права) відкласти розгляд заяви, адже це призведе до порушення  процесуального строку розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд констатує, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України: учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свого права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;       розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
За положеннями частини 1 статті 123 ГПК України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:        розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;        розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
31 травня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Позивача надійшла заява щодо ухвалення додаткового судового рішення по даній справі про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 218-220). До даної заяви представником Позивача було долучено: договір №05-Р про надання юридичних послуг від 29 квітня 2021 року; рахунок-фактура №СФ-0000022 від 27 травня 2021 року на суму 9480 грн; платіжне доручення №160 від 28 травня 2021 року; акт №ОУ-0000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг); заключна виписка за період з 28 травня 2021 року по 28 травня 2021 року (а.с. 221-228).
Згідно акт №ОУ-0000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) вартість послуг представника Позивача під час розгляду справи апеляційним господарським судом складає 9480 грн (а.с. 227), а саме: юридичні послуги з супроводження та представництва інтересів в апеляційній інстнації у справі №906/1412/20, що включають в себе: підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу; підготовка та подання зави про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; представництво інтересів в судовому засіданні 27 травня 2021 року; підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
З долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення у відзиві на апеляційну скаргу, що  орієнтовний розмір судових витрат становить 15000 грн., докази надання послуг та їх сплати будуть подані після завершення розгляду справи (а.с. 172) та зазначення  про подання доказів  стягнення витрат на правничу допомогу в судовому засіданні  під час виступу в судових дебатах)      вбачається  дотримання представником Позивача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, а саме: щодо подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката саме в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником Позивача про такі судові витрати.
При цьому, колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої Відповідачем, апеляційну скаргу Відповідача                                                             залишено без задоволення.       Рішення  Господарського суду Житомирської області від 10 березня 2021 року в справі №906/1412/20 - залишено без змін.
Водночас, як вбачається із матеріалів справи, 29 квітня 2021 року між Адвокатським об`єднанням "Ай Ем Джі Партнерс" в особі Лівак Т.О. (адвокат) та Позивачем (Клієнт) укладено договір про надання юридичних послуг №05-Р (а.с. 221-223).
Сторонами погоджено предмет договору, а саме: супроводження клієнта перед контролюючими органами а також в суді апеляційної інстанції з метою виселення Відповідача (справа №906/1412/20) з нежитлових приміщень у зв`язку із закінченням строку договору оренди, на підставі яких останні здійснювали користування приміщеннями. 
Підпунктом 1.2.1 Договору про надання юридичних послуг визначено судове врегулювання спору, а саме: підготовка та подання від імені клієнта відзиву на апеляційну скаргу; складання і подання інших необхідних процесуальних документів до суду; представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції (участь в судовому засіданні), в якому перебуває справа Клієнта. 
У відповідності до пункту 6.1 Договору про надання юридичних послуг, вартість послуг з супроводження та представництва Клієнта у апеляційній справі№906/1412/20, що передбачено підпунктами 1.2.1, 1.2.2 Договору становить 9480 грн включаючи ПДВ. Оплата виконується Клієнтом впродовж 5 (п`яти) календарних днів від дати прийняття постанови судом апеляційної інстанції (Північно-західним апеляційним господарським судом).  
Суд апеляційної інстанції констатує, що вартість роботи Адвоката під час надання послуг, яка                               складає 9480 грн погоджено в пункті 6.1 Договору про надання юридичних послуг №05-Р від 29 квітня 2021 року (а.с. 222).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009                                     передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг, відзиву та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від       27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16).
Окрім того, зазначення стороною       у       відзиві на апеляційну скаргу про відшкодування       витрат на правничу допомогу, понесених на складання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв, є витратами на правничу допомогу.
Дана     позиція висвітлена у постанові       Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі №644/5503/17.
Колегія суддів враховує , що адвокат Лівак Т.О.   готувала та подавала відзив на апеляційну скаргу Відповідача (а.с. 168-172), брала участь у судовому засіданні від 27 травня 2021 року; надавала пояснення, заперечення з-приводу доводів апеляційної скарги та позовної заяви (а.с. 210).
Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Лівак Т.О. надавала правову допомогу Позивачу.
При цьому суд виносячи рішення щодо розподілу судових витрат враховує саме факт того, що судом  задоволено позов особи, котру представляє адвокат, котрий подав заяву про відшкодування судових витрат і дане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції.       
Також апеляційний господарський суд бере до уваги факт того, що адвокатом Лівак Т.О. завчасно було повідомлено апеляційний господарський суд про орієнтовний  розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.       
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги .
Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.
Окрім того, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.
Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що:       «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».
Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.
Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині       4 статті 129 ГПК України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат; розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.       У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При цьому, колегія суддів констатує, що      матеріали справи не містять письмових  заперечень (чи усних, з огляду на неявку в судове засідання) Відповідача  щодо співмірності судових витрат (як вказано вище представник Відповідача знаючи про намір вчинити дії щодо подачі заяви про стягнення судового збору не вчинив жодних дій щодо подачі заперечень з цього приводу).
Згідно із частиною      5 статтею 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 статті       126 ГПК України       встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В силу дії частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що представником Позивача доведено обставини надання правничої допомоги, а також те, що  апеляційним господарським судом залишено без задоволення апеляційну скаргу Відповідача в контексті відсутності будь-яких  заяв з боку Відповідача щодо  неспівмірності, заявлених Позивачем судових витрат,       відповідно до вищезазначеної норми діючого законодавства України судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 94802 грн підлягають покладенню на Відповідача.
Керуючись статтями  126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
                        
ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Приватного акціонерного товариства "Володарсько-Волинський льонозавод"                 (Лівак Т.О.)    про відшкодування витрат на професійну       правничу допомогу    в справі №906/1412/20
- задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІС ПОЛІССЯ" (12122, Житомирська обл., Хорошівський район, с. Рижани, вул. Заводська, буд.24, ідентифікаційний код 38580846)      на користь Приватного акціонерного товариства "Володарсько-Волинський льонозавод" (12122, Житомирська обл., Хорошівський район, с.Рижани, вул.Заводська, буд.1, ідентифікаційний код 00306012)       - 9480 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
3. Господарському суду Житомирської      області видати відповідний наказ.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
6. Справу № 906/1412/20 повернути Господарському суду Житомирської  області.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.