ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/424/21 Справа № 207/1441/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Свистунової О.В.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та на додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року
по справі за позовом прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна, і за зустрічною позовною заявою  ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:
В червні 2017 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна.
       В грудні 2017 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов  ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності.
       Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року позовні вимоги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна,- задоволено частково.
Витребувано від ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 від 27.11.2001, виданий Кобеляцьким РВ УМВС України Полтавської області) на користь територіальної громади міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради об`єкт житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 824719712104) загальною площею 41,6 кв. м.
В іншій частині позовних вимог прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради, - відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності, - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн.
       Додатковим рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року доповнено рішення Баглійського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року у справі за позовом прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна, і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності,- наступним абзацом:
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області (код за ЄДРПОУ 02909938, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UA228201720343160001000000291) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 881,00 грн.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року по справі №207/1441/17 та винести нове, яким у задоволенні позовних вимог керівнику Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області відмовити в повному обсязі.
       У відзивах керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року просять рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.
       Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
       Задовольняючи частково позовні вимоги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірне майно підлягає витребуванню від ОСОБА_1 на підставі ст.388 ЦК України на користь Кам`янської міської ради, як розпорядника майна територіальної громади м. Кам`янське.
       Але з такими висновками суду погодитись неможливо з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що на момент звернення до суду ,квартира АДРЕСА_1 не є власністю держави та не відноситься до майна, яке належить Кам`янській міській раді.
Згідно відповіді наданої Обласним комунальним підприємством “Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації” №1456 від 02.11.2016 року встановлено, що згідно даних інвентаризаційної справи право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на дату останньої реєстрації — 27.08.1995 року, було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 17.08.1995 року, виданого Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому, згідно розпорядження №01543 від 17.08.1995 року (а.с. 38 зв. т.1).
16 листопада 2016 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. посвідчено довіреність, якою ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продати за ціною та умовами на свій власний розсуд належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , для чого надано їй право представляти інтереси ОСОБА_5 в усіх установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, у тому числі в органах управління та виконавчої влади, в усіх комунальних службах, в БТІ, житлово-комунальних організаціях, в Реєстраційній службі, в установах нотаріату. Довіреність укладено строком на три роки, терміном дії до 16.11.2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 1423, бланк НВІ 014896.
Після цього, 08.12.2016 року ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_5 за довіреністю від 16.11.2016 року, уклала договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про продаж та передачу у власність останній квартири АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. в реєстрі за № 1525.
08 грудня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_3 .
Після цього, ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 02.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 249, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірну квартиру було продано ОСОБА_1 .
Також, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.02.2017 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 36 т.1).
Отже, ОСОБА_1 на даний час є власником спірного нерухомого майна і це є її єдиним житлом.
На даний час у провадженні СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають кримінальні провадження № 4201641160000098 від 17.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та №12017040160000322 від 09.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Дніпродзержинського МУЮ Астаф`євою С.І. 25.12.2015 року здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі дублікату Свідоцтва про право власності від 17.08.1995 року, виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради на підставі розпорядження №5/511-р від 17.12.2015 року. Згідно даних зазначеного дублікату свідоцтва про право власності на житло спірна квартира приватизована ОСОБА_5 (розпорядження відділу обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому № 01543 від 17.08.1995).
В суд з позовом звернувся Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна.
З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву прокуратурою подано до суду в порядку здійснення представництва інтересів держави в суді за підписом керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури (а.с. 6 т.1).
Між тим, відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, в тому числі, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
За змістом ст.1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про прокуратуру» у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура. Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників.
Статтею 11 Закону України «Про прокуратуру» встановлено повноваження керівника обласної прокуратури, до яких, зокрема, належить представництво обласної прокуратури у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями. У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності один із заступників керівника обласної прокуратури.
Як передбачено ч.2 ст.15 Закону України «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Згідно з ч.ч.1, 3, 6 (п.1) ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).
Із положень ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» слідує, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.
Відповідно до ч.4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Рішенням Конституційного суду України №1-1/99 встановлено, що прокурори подають позови (заяви) саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування і форм власності. Прокурор самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві (заяві), в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза. 
Також у висновку Верховного Суду у справі №822/1169/17 від 19.07.2018 року та в рішенні Верховного суду від 20.09.2018 р. у справі № 924/1237/17 зазначено, що з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. ВС наголосив, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для зверненя прокурора до суду. 
Так, у рішенні у «Ф.В. проти Франції" (F. W. у. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27) Суд звертав увагу на часть прокурора в суді на боці однієї зі сторін може впливати на дотримання принципу рівності сторін. «Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї сторін відчуття нерівності».
Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора в судовому провадженні та вирішує, наскільки участь прокурора в розгляді справи відповідає принципу рівності сторін, вивчаючи кожний випадок окремо.
Отже, прокуратура не обґрунтувала, в чому полягає порушення прав та інтересів Кам`янської міської ради, інших осіб у даній справі та не зазначила підстави для представництва інтересів Кам`янської міської ради в суді, не надала належних та достовірних доказів, які б свідчили про необхідність захисту законних інтересів Кам`янської міської ради.
Окрім того, колегією суддів встановлено, що Кам`янська міська рада, взагалі не заявляла волевиявлення та не порушувала питання, що нібито порушено її права та інтереси з підстав відчуження спірної квартири АДРЕСА_1 .
Тлумачення статті 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.
Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року).
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.
Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).
Європейський суд з прав людини неодноразово констатував в схожих фактичних обставинах порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції (зокрема: GLADYSHEVA v. RUSSIA, № 7097/10, ЄСПЛ, 06 грудня 2011 року; PCHELINTSEVA AND OTHERS v. RUSSIA, № 47724/07, 58677/11, 2920/13, 3127/13, 15320/13, ЄСПЛ, від 17 листопада 2016 року).
Витребування квартири у ОСОБА_1 без компенсації і неможливость розраховувати на отримання іншого житла від держави порушує її право на житло. 
Органи державної влади не забезпечили належної експертизи щодо законності правочинів з нерухомим майном. Проте відповідачка не повинна була передбачати наявність ризику того, що право власності на квартиру може бути припинено в зв`язку з бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном (ALENTSEVA v. RUSSIA, № 31788/06, § 72 - 77, ЄСПЛ, від 17 листопада 2016 року).
Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням.
Отже, задоволення позовних вимог про витребування спірної квартири у ОСОБА_1 , яка є добросовісним набувачем, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки в такому випадку на неї буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Тому в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та на додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року - скасуванню.
У задоволенні позовних вимог прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна, і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності — відмовити.
Стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8160,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року та на додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року - скасувати.
У задоволенні позовних вимог прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи:  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна,  ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання нікчемним дублікату свідоцтва про право власності на житло та розпорядження про видачу дубліката цього свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності та витребування майна, і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1  до Кам`янської міської ради, треті особи:  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгенівна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна,  ОСОБА_4 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності — відмовити.
Стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь  ОСОБА_1  судові витрати у розмірі 8160,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

О.В.Свистунова