ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 937/8929/21
Провадження № 33/807/377/21          Головуючий в 1-й інст. Урупа І.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП                                  Доповідач в 2-й інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
11 травня 2021 року                                          м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ПП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 безпосередньо до канцелярії суду першої інстанції подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову разом із клопотанням (вчетверте)  про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Своє клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 , яке він подає до суду апеляційної інстанції вчетверте поспіль, обґрунтовує тим, що він не міг знати про обставини і підстави накладення на нього адміністративного стягнення до отримання повного тесту судового рішення, не взяв участь в розгляді справи. 
Також апелянт посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року на період дії карантину автоматично продовжуються строки на звернення до суду та процесуальні строки у цивільних, господарських, адміністративних справах. 
Проте такі доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність причини пропуску строку та не дають підстав для його задоволення з огляду на наступне. 
Поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного судового розгляду. 
З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано судове рішення або копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).
Виходячи з викладеного, встановлено, що доводи апелянта про поновлення строків в справі є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 у клопотанні не зазначає про об`єктивні причини, які заважали останньому своєчасно подати апеляційну скаргу. 
Разом з тим, доводи апелянта повністю спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. 
Так, безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП апелянта було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення буде проведено 3 грудня 2020 року о 10.00 годині в Мелітопольському міськрайонному суді (а.с. 4).
Також в матеріалах справи є заява ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він особисто прибув 3 грудня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та подав заяву, в якій через сімейні обставини (не розкриваючи при цьому змісту та не надаючи доказів того, які самі непереборні обставини слугували тому, що він мав можливість прибути до суду у призначений день розгляду справи, але не мав можливості приймати у цей же день участі у судовому засіданні), просив відкласти розгляд справи на інший день (а.с. 15).
Того ж дня ОСОБА_1 особисто під розпис був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться 16 грудня 2020 року о 15.00 годині (а.с. 18).
Таким чином, апелянт був двічі належним чином повідомлений про дату і час судового засідання по його справі, а тому доводи про те, що він не міг знати про розгляд справи є безпідставними та такими, які не дають обґрунтованих підстав суду для поновлення строків на апеляційне оскарження. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що закон передбачає на період здійснення заходів протидії пандемії та інших карантинних заходів поновлення строків щодо оскаржень судових рішень, на думку судді апеляційної інстанції є помилковими, з огляну на таке.
З аналізу законодавчої нормативно-правової бази дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року регламентовано положення, в яких зазначено про продовження процесуальних строків у справах, які розглядаються за ГПК України, КАС України та ЦПК України. 
Також, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлені законодавчі гарантії поновлення строків на оскарження під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), де суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює строки, встановлені у статтях визначених процесуальним законом, а також продовжує процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину.
Таким чином, вказані законодавчі вимоги стосуються лише справ, які розглядаються за ГПК України, КАС України, ЦПК України, але не поширюються на справи, які розглядаються за КПК України і КУпАП. 
Також слід наголосити, що суд першої інстанції вживав всіх належних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Зазначене підтверджується тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 за місцем проживання, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення, яке збігається із місцем проживання, вказаним апелянтом у заяві про відкладення розгляду справи, а також безпосередньо в апеляційній скарзі, місцевим судом направлено 21.12.2020 року, але повернуто її до суду поштовим відділенням у зв`язку із закінченням строку зберігання поштової кореспонденції (а.с. 22-25).
Оскаржувана постанова у Єдиному державному реєстрі судових рішень місцевим судом надіслана до електронної бази 17 грудня 2020 року, а оприлюднена була 21 грудня 2020 року, що також давало можливість ОСОБА_1 ознайомитись з судовим рішенням і подати апеляційну скаргу у межах строку апеляційного оскарження. 
Розглядаючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду звертає увагу, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. 
Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії»,  п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).
Так, Європейський суду з прав людини встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі «Пономарьов проти України» з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі (п.п. 41-42).
Постановами Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, 17 березня 2021 року, 12 квітня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року неодноразово було відмовлено. 
Відповідно до вказаного, постанова судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року набрала законної сили і підлягає виконанню. 
Таким чином, намагання апелянта вчетверте поновити строки на апеляційне оскарження постанови місцевого суду після набрання судовим рішенням законної сили суперечить принципу остаточності судового рішення. 
З урахуванням наведеного суддя апеляційного суду доходить до висновку, що вказані доводи ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.12.2020 року об`єктивно не могли перешкодити йому оскаржити постанову судді місцевого суду у межах встановленого процесуального строку, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження наведеної постанови, відсутні. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, - 

П О СТ А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 937/8929/20