КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 травня 2021 року місто Київ.
Справа 759/11685/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6912/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача                        Желепи О.В.
суддів                                          Мазурик О.Ф., Кравець В.А.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року (у складі судді  Уль`яновської О.В. повний текст рішення складено 22.02.2021 року) 
в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року позивач звернулась до суду із зазначеними позовними вимогами, просила суд стягнути з відповідача суму матеріальної, моральної шкоди, витрати на проведення експертизи та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що позивач є власником квартири в якій трапилося залиття з вини відповідача, що завдало позивачу майнової та моральної шкоди, що стало причиною звернення до суду.
 
Рішенням  Святошинського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року  позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) суму матеріальної шкоди в розмірі 18468 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень) 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на проведення експертизи в розмірі 3030 (три тисячі тридцять гривень) 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) суму завданої моральної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір по справі у розмірі 704 (сімсот чотири гривні )80 коп.
 
У листопаді 2020 року представник позивача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп.
Заяву обґрунтовано тим, що позивач у зв`язку із розглядом справи понесла судові витрати, а саме на професійну допомогу в сумі 7000 грн 00 коп., також зазначила, що заява подана в межах строків, передбачених ч. 2 ст. 270 ЦПК України.
 
Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року відмовлено в стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп. відмовлено.
 
Не погодившись з таким додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 17.03.2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати додаткове рішення та постановити нове, яким стягнути з відповідача витрати у розмірі 7000, 00 гривень на професійну правничу допомогу.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, позивачем було подано до суду договір про надання правничої допомоги № 1 від 08.01.2020, укладений між позивачем і адвокатським об`єднанням "Кравець і партнери" (а.с. 147), рахунок на оплату № 3 від 08.01.2020, акт надання послуг № 57 від 09.01.2020. у яких наведено опис робіт, розрахунок витрат. Обсяг наданих послуг підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою по суті від 29.01.2020 (а.с. 144-146), заявою про забезпечення позову (а.с.155-157), протоколом судового засідання від 30.01.2020 (а.с.165), отже судові витрати, понесені позивачем, пов`язані із розглядом справи і є реальними. Надані позивачем документи дозволяють установити зміст наданих послуг та їхню вартість. Таким чином, висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем розміру витрат на правничу допомогу не відповідають обставинам справи, а норми процесуального права застосовано без урахування висновків щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах.
 
Посилається на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду від 14.05.2019 № 904/64/18, від 24.10.2019 № 905/1795/18, від 14.05.2019 № 817/1356/18, від 20.02.2019 року  № 592/4428/15, 18.12.2018 № 910/4881/18, 09.04.2019 № 826/2689/15.
Ухвалою від 29 березня  2021  року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідач отримав апеляційну скаргу 31 березня 2021 року, що підтверджується відомостями про відправлення електронного листу на електронну адресу останнього. Відповідно до ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну  електронну адресу особи.
Станом на 20.05.2021 року відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Ухвалюючи додаткове рішення про відмову у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що вартість наданих юридичних послуг є неспімірною з тими затратами, та обсягом роботи, яку виконав адвокат не відповідає розумності їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та недоведеного фінансового стану учасників справи.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року  позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) суму матеріальної шкоди в розмірі 18468 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень) 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на проведення експертизи в розмірі 3030 (три тисячі тридцять гривень) 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) суму завданої моральної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір по справі у розмірі 704 (сімсот чотири гривні )80 коп.
У листопаді 2020 року представник позивача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 7000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що правова допомога, яку просить стягнути представник позивача, надавалася позивачу адвокатом Валенко Катериною Павлівною (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №8529/10 від 28.11.2019 видане Радою адвокатів Київської області) на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 08.01.2020. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 за № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Як свідчить зміст оскаржуваного додаткового рішення, питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу вирішено з огляду на те, що складність справи, обсяг наданого адвокатом послуг та виконаних робіт, витрати на професійну правничу допомогу на задоволену суму не є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, розумності витрат, а також не підтверджено належними та допустими доказами.Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком, адже при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та виконаних робіт.
На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, позивачем було подано до суду договір про надання правничої допомоги № 1 від 08.01.2020, укладений між позивачем і адвокатським об`єднанням "Кравець і партнери" (а.с. 147), рахунок на оплату № 3 від 08.01.2020, акт надання послуг № 57 від 09.01.2020. у яких наведено опис робіт, розрахунок витрат.
У рахунку на оплату № 3 від 08.01.2020, акті надання послуг № 57 від 09.01.2020 наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом і розрахунок здійснених витрат.
Обсяг наданих послуг підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою по суті від 29.01.2020 (а.с.144-146), заявою про забезпечення позову (а.с.155-157), протоколом судового засідання від 30.01.2020 (а.с. 165), отже судові витрати, понесені позивачем, пов`язані із розглядом справи і є реальними.
 
Надані позивачем документи дозволяють установити зміст наданих послуг та їхню вартість. Таким чином заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, адже сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи та тривалість розгляду  справи з 2018 року, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді подання процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції тощо.
Колегія суддів не вважає суму 7000 грн. необґрунтованою та завищеною, з огляду на те, що вимоги заявлялись, як про відшкодування майнової так і моральної шкоди, а тому сума за складання позовної заяви - 3 000 грн. повністю відповідає засадам розумності та справедливості. Аналогічного висновку, суд доходить також і щодо решти робіт, а саме складання заяви про забезпечення позову та участі в судовому засіданні. Спір щодо залиття , виник саме через не бажання відповідача добровільно, відшкодувати завдані ним збитки, а тому витрати, які позивач понесла на адвоката є вимушеними та реальними і тому мають бути відшкодовані винною особою в повному обсязі.
Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що відповідач не спроможний через свій майновий стан компенсувати позивачу понесені нею витрати на правову допомогу.
Доводи апеляційної скарги та встановлені судом обставини дають підстав вважати, що ті обставини справи, які суд вважав встановленими, спростовуються наданими доказами, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом в порушення вимог закону неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого додаткового рішення, а тому враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що  додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу підлягає  скасуванню, а заява про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню, з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 7000 грн. 00 к.
 В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
  Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,376, 381-384 ЦПК України, суд,- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  задовольнити.
 
Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року- скасувати та ухвалити нове.
 
Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 20 травня 2021 року.
Суддя-доповідач                                                                                         О.В. Желепа 

Судді                                                                                                             В.А. Кравець 

                                                                                                                       О.Ф. Мазурик