П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/928/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Брезіна Т.М.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
05 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про  визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , з урахуванням нової редакції позову від 09.08.2020, просив Чернівецький окружний адміністративний суд винести рішення, яким зобов`язати Фонд гарантування вкладів внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 у цивільній справі №727/419/15-ц, в частині стягнення з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 як вкладника, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в суми в розмірі 9679,88 грн, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 30.10.2020 позов задовольнив. За результатами розгляду справи судом встановлено протиправну бездіяльність відповідачів щодо невнесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 у цивільній справі №727/419/15-ц, в частині стягнення з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 як вкладника, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в суми в розмірі 9679,88 гривень.
Не погоджуючись з рішенням суду, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що  Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, є спеціальним законом і тому має абсолютну перевагу в застосуванні перед іншими законами. Вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є неналежним відповідачем у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідач протиправно не включив його до переліку та реєстру акцептованих вимог вкладників. Також позивач зазначив, що відмова відповідача у внесені пропозицій перед виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк», з підстав вказаних в листі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕСКБАНК" Гаджиєва Сергія Олександровича від 10.12.2015 р. №90-77 є протиправною бездіяльністю.
Вважає, що заявлений позов ґрунтується на нормах Цивільного Кодексу України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які  не суперечать одна одній, не конфліктують між собою, і в своєму поєднанні відповідають правовим актам вищої юридичної сили.  Посилання відповідача в апеляційній скарзі на інформаційний листи Міністерства юстиції України від 26.12.2008 № 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії" є також безпідставним, оскільки вони не є джерелом права, не містять правових норм чи їх тлумачень, і не можуть братися до уваги судом.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2   ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.07.2014 між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" укладено договір №2054965936 про приєднання до публічного Договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року строком на 93 дні з 18.09.2014 по 19.11.2014 із виплатою 25% річних. За умовами договору, позивач передав, а ПАТ "Імексбанк" прийняв на депозитний рахунок № НОМЕР_2 30000,00 грн. Також, 18.08.2014 між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" укладено договір №2054965878 про приєднання до публічного Договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014, строком на 93 дні з 18.08.2014 по 19.11.2014 із виплатою 25% річних.
Постановою Правління Національного банку України №50 від 26.01.2015 АТ "Імексбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вказаної постанови дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 прийнято рішення №16, яким вирішено: 1. Розпочати з 27.01.2015 року процедуру виведення АТ "Імексбанк" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації; 2. Тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 27.01.2015 по 26.04.2015 включно; 3.Призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Імексбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності Северина Юрія Петровича.
Рішенням Виконавчої дирекції гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 №105 "Про початок процедури ліквідації АТ "Імексбанк" вирішено розпочати процедуру ліквідації АТ "Імексбанк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 27.05.2015. Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Імексбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу впровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.10.2015 №189 "Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Імексбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку" вирішено відкликати всі повноваження ліквідатора АТ "Імексбанк" у провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності Северина Юрія Петровича з 20.10.2015. Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Імексбанк", визначені Законом, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гаджиєву Сергію Олександровичу з 20.10.2015.
Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із цивільним позовом про стягнення з ПАТ "Імексбанк" на свою користь суми вкладу у розмірі 49426,88 грн, 25% річних від простроченої суми - 3334,13 грн, 3% річних - 400,09 грн, інфляційні витрати - 3444,17 грн, пеню - 2483,00 грн та 18,50 грн - поштових витрат, а всього суму - 59106,77 грн. За результатами розгляду вказаної справи, рішенням Шевченківського районного суду від 10.03.2015 року №727/419/15-ц позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ "Імексбанк" на користь ОСОБА_1  суму вкладу у розмірі 49426,88 грн, 25% річних від простроченої суми - 3334,13 грн, 3% річних - 400,09 грн, інфляційні витрати - 3444,17 грн, пеню - 2483,00 грн та 18,50 грн - поштових витрат, а всього суму - 59106,77 гривень. 
10.04.2015 позивач звернувся до головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського центру юстиції із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №727/419/15-ц від 20.03.2015 року про стягнення з АТ "Імексбанк" 59106,77 грн.
13.05.2015 позивач звернувся до головного державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського центру юстиції із заявою про примусове виконання рішення в якій просить відкрити виконавче провадження та здійснити дії по виконанню рішення Шевченківського районного суду від 20.03.2015 року по справі №727/419/15-ц про стягнення з АТ "Імексбанк" на користь ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 9679,89 грн, згідно з виконавчим листом від 26.03.2015.
У зв`язку із тим, що станом на 18.06.2015 документів, що підтверджують відкриття виконавчого провадження позивач не отримав, 18.06.2015 позивач звернувся до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із відповідною скаргою про бездіяльність державного виконавця.
Розглянувши скаргу позивача від 18.06.2015, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області листом від 16.07.2015 №Я-901-09 повідомила його, що 02.06.2015 виконавчі провадження були виведені зі складу зведеного та завершені на підставі п. 3-1 ст. 49 Закону, у тому числі про стягнення коштів на користь позивача, виконавчий документ направлений уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Северину Ю.П.
18.11.2015 позивач звернувся до АТ "Імексбанк" із заявою про включення до реєстру кредиторів, в якій просив у зв`язку із ліквідацією АТ "Імексбанк" визнати кредиторські вимоги та включити ОСОБА_1 до реєстру кредиторів АТ "Імексбанк" для отримання: 1) сума відсотків за вкладом, нарахованих до початку дії тимчасової адміністрації 25% річних від простроченої суми 3334,13 грн, 3% річних 409,09 грн. інфляційні втрати 3444,17 грн; 2) пеня 2483,00 грн та 18,50 грн поштові витрати. Усього на суму 9679,89 грн.
10.12.2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "Імексбанк" Гаджиєвим С.О. надіслано позивачу лист №9077, яким повідомлено, що враховуючи те, що публікація оголошення про ліквідацію АТ "Імексбанк" відбулася 29.05.2015 року, а останній день 30-ти денного строку припадав на вихідний/неробочий день, вимоги кредиторів АТ "Імексбанк" приймалися до 30.06.2015 включно. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №727/419/15-ц було винесено 10.03.2015 , набрало чинності 20.03.2015. Таким чином, для включення вимог позивача, підтверджених рішенням суду, до реєстру кредиторських вимог позивачу необхідно було подати у встановлений законом строк заяву про включення до реєстру кредиторів АТ "Імексбанк". Заяви про визнання позивача кредитором у період з 29.05.2015 по 30.06.2015 на адресу банку не надходило.
Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, позов задоволено та вирішено:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "Імексбанк" С.О. Гаджиєва щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ "Імексбанк" на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 р. у цивільній справі №727/419/15-ц в частині стягнення з АТ "Імексбанк" на користь ОСОБА_1 як вкладника в розмірі 9679,88 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "Імексбанк" Гаджиєва С.О. внести пропозицію перед виконавчою дирекцією ФГВФО щодо затвердження змін до загального реєстру вкладників АТ "Імексбанк" на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 р. у цивільній справі № 727/419/15-ц в частині стягнення з АТ "Імексбанк" на користь ОСОБА_1 як вкладника суми в розмірі 9679,88 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с. 81-84, 112-114).
Постановою Верховного Суду від 24.06.2020 постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі №824/148/16-а скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для нового розгляду. Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду суд повинен з`ясувати остаточні позовні вимоги, визначити відповідні факти та оцінити докази. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Приписами частин 3, 4 статті 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року N4452-VI (Закон N4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Згідно із частиною першою статті 4 Закону N4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону N4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
Відповідно до частини п`ятої статті 34 Закону N4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом урегулювання.
Частиною другою статті 37 Закону України N4452-VI визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, установлених цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону N4452-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.
Згідно ч. 5 ст. 45 Закону N4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
Нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд у правовідносинах між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, діє як суб`єкт публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Тобто, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є належним відповідачем у цій справі.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, що не включати в реєстр акцептованих вимог кредиторів вимоги позивача, які підтверджені рішенням суду, що набрало законної сили, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав права, оскільки це призводить до порушення принципу обов`язковості виконання судових рішень передбачених  ст. 124 Конституції України.
Згідно з положеннями п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону N4452-VI виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує реєстр вимог кредиторів, окрім цього ч. 3    ст. 49 Закону N4452-VI передбачає також, що зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Можливість внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів передбачена також положеннями п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону N4452-VI  згідно з якими, з дня початку процедури ліквідації банку Фонд безпосередньо   або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду вносить зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
Механізм внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів врегульований у Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку від 05.07.2012 № 2, а саме, п. п. 4.31, 4.37, 4.26, 4.6 цього Положення.
Зокрема, у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а виконавча дирекція Фонду приймає рішення про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачі зобов`язані були внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Разом з тим, протиправна бездіяльність відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо відмови у включенні кредиторських вимог позивача у реєстр акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10.03.2015 №727/419/15-ц, у передбаченому п. 12 ч. 5 ст. 12; п. 3 ч. 1 ст.  48; ч. 3 ст.  49 Закону N4452-VI   та п. п. 4.31, 4.37, 4.26, 4.6 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку призвела до порушення прав позивача та вимог ст. 124 Конституції України.
Також слід зазначити, що внаслідок укладеного між АТ  «Імексбанк» та позивачем договору між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини та АТ  «Імексбанк»  зобов`язаний був на вимогу позивача закрити (розірвати) договір банківського вкладу та виплатити грошові кошти. Проте, АТ  «Імексбанк»  не виконавши вимог позивача порушив умови договору банківського вкладу та відповідні норми  Цивільного кодексу України. У зв`язку з чим, з метою захисту порушених прав, позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду міста Чернівці, який своїм рішенням позовні вимоги задовольнив, тобто визнав факт порушення прав позивача.
Водночас, зобов`язання, яке виникло на підставі договору банківського вкладу не припинилося в силу того, що не було виконане належним чином та продовжувало діяти.
Тобто, виплата відшкодування у межах мінімальної суми, яка гарантована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не є заміною боржника у зобов`язанні (ст. 520 ЦК України), не є виконанням за боржника іншою особою (ст. 528 ЦК України) і не є підставою для припинення зобов`язання за договором банківського вкладу (гл. 50    ЦК України).
Колегія суддів вважає, що виплата Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування не є належним виконанням зобов`язання АТ «Імексбанк» за договором банківського вкладу та належним виконанням рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10.03.2015 у справі №727/419/15-ц.
Разом з тим, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду викладені в постанові  від 24.06.2020 та за результатами розгляду справи, колегія суддів вважає, що  судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо невнесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 у цивільній справі №727/419/15-ц, в частині стягнення з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 як вкладника, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,  суми в розмірі 9679,88 гривень.
Доводи апеляційної скарги, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, є спеціальним законом і тому має абсолютну перевагу в застосуванні перед іншими законами, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм ЦК над нормами інших законів. При чому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК над нормами інших законів, підтримувався як Конституційним Судом України (рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 у справі № 6-59цс13, постанова Верховного Суду України від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15).
Враховуючи вищенаведене та доводи позивача щодо бездіяльності відповідачів, колегія суддів вважає також обґрунтованим вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо невнесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 у цивільній справі №727/419/15-ц, в частині стягнення з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 як вкладника, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в суми в розмірі 9679,88 гривень та зобов`язання Фонду гарантування вкладів внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Імексбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.03.2015 р. у цивільній справі №727/419/15-ц, в частині стягнення з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 як вкладника, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в суми в розмірі 9679,88 грн, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.