ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2021 р.                                  Справа № 920/1161/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар                      Місюк О.П.
за участю 
представників:          позивача - Афанасієв Р.В.
                                   відповідача - не з`явилися
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт"
на рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2021 (повне рішення складено 06.04.2021)
у справі №920/1161/20 (суддя - Котельницька В.Л.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт"
до Комунального некомерційного підприємства "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради
про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" звернулося з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради про внесення змін до договору оренди №51 від 19.01.2018 в частині строку його дії з метою приведення договору у відповідність до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", виклавши пункт 8.1 у наступній редакції: "Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 19.01.2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою приведення укладеного договору оренди у відповідність до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та виконуючи вимоги ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і п. 9.1 договору оренди, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" запропонувало відповідачу добровільно внести зміни до договору оренди та продовжити строк його дії до 19.01.2023. Проте, відповідач в порушення вимог чинного законодавства України повідомив позивача про припинення дії договору оренди та запропонував звільнити орендоване приміщення.
За вказаних обставин, з огляду на недосягнення сторонами згоди щодо зміни умов договору в частині продовження його дії Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" звернулося до суду з даним позовом на підставі ст. 188 ГК України.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 відкрито провадження у справі №920/1161/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.03.2021 (повне рішення складено 06.04.2021) у справі №920/1161/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено за умов невідповідності висновків, викладених у ньому, встановленим обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального права.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" зазначає, що внесення змін до договору оренди в частині строку його дії обумовлено положеннями ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції, чинній на дату укладення спірного договору, а також ч. 3 ст. 9 у редакції вказаного закону станом на час виникнення спірних правовідносин.
Окрім цього, позивач також зазначає, що суд першої інстанції не дотримався порядку повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" про час і місце розгляду справи, внаслідок чого допустив порушення приписів процесуального закону.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 апеляційну скаргу у справі №920/1161/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №920/1161/20, призначено її до розгляду на 11.05.2021, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
У встановлений процесуальний строк Комунальне некомерційне підприємство "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
06.05.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме копій рахунків-фактур, платіжних доручень та актів приймання-передачі наданих послуг по договору оренди №51 від 19.01.2018 за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року. Надані докази, на переконання заявника, свідчать про те, що відповідач не вважає договір оренди припиненим.
У призначене засідання суду 11.05.2021 з`явився представник позивача. Натомість, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Доказів поважності причин відсутності представника Комунального некомерційного підприємства "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні і докази про те, що представник відповідача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди, у тому числі спричинені карантинними обмеженнями, бути присутнім у судовому засіданні.
Апеляційний суд зазначає, що згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Разом з цим, як було зазначено вище, Комунальне некомерційне підприємство "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради належним чином повідомлене про розгляд справи та, у свою чергу, не повідомило суд про причини неявки у судове засідання уповноваженого представника. Отже, неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Присутній представник позивача підтримав подане клопотання про долучення до матеріалів справі додаткових документів та просив його задовольнити. В обґрунтування неможливості подання додаткових доказів до суду першої інстанції позивач у поданому клопотанні вказав, що такі документи не були подані раніше, оскільки вони стосуються періоду розгляду справи в суді і після ухвалення рішення суду.
Апеляційний суд, проаналізувавши приписи чинного процесуального законодавства, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи документів з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Суд зазначає, що надані позивачем копії рахунків-фактур, платіжних доручень та актів приймання-передачі наданих послуг по договору оренди №51 від 19.01.2018 складені за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року. Натомість, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 25.03.2021. Таким чином, частину наданих документів, що складені у період до ухвалення рішення суду, позивач мав можливість подати до суду першої інстанції до ухвалення рішення. При цьому, документи, створені у період після ухвалення судового рішення, взагалі не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такі документи не могли бути предметом дослідження суду першої інстанції.
За вказаних обставин, оскільки долучені позивачем до клопотання документи подані з порушення встановленого процесуального строку, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" належним чином не обґрунтовано неможливість їх подання до суду першої інстанції з зазначенням причин, що об`єктивно не залежали від нього, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Після розгляду судом вищевказаного клопотання представником позивача у судовому засіданні надано пояснення по суті поданої апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин даної справи убачається, що 19.01.2018 між Глухівською центральною районною лікарнею (в подальшому перейменована на Комунальне некомерційне підприємство "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради) (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" (орендар) укладено договір оренди №51, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення - надалі за текстом "Приміщення", площею 21,0 кв. м за адресою: 41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Інститутська 3 (територія Глухівської Центральної лікарні, на першому поверсі будівлі), "План приміщення" вартістю 81700,00 грн згідно незалежної оцінки станом на 27.11.2017 для розміщення аптечного пункту, право на оренду якого орендар одержав на підставі наказу по Глухівській ЦРЛ №506 від 21.12.2017.
Відповідно до п. п. 2.1 та п. 2.2 договору оренди право користування приміщенням виникає в орендаря одночасно з підписанням сторонами акту приймання-передачі вказаного приміщення. Передача приміщення в оренду не спричиняє передачі орендарю права власності на це приміщення. Власником приміщення залишається Глухівська ЦРЛ, а орендар користується ним на протязі строку дії договору оренди та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 3.1.1 договору орендодавець зобов`язаний передати орендарю нежитлове приміщення у місячний термін з моменту укладення договору оренди. Приймання-передача оформлюється двостороннім актом приймання-передачі, який підписують орендар та орендодавець. Акт приймання-передачі є додатком №1 до договору.
Відповідно до розділу 8 укладеного правочину договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 01 грудня 2020 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Дія договору може бути припинена в таких випадках:
а) шляхом дострокового розірвання договору внаслідок:
б) ліквідації чи банкрутства однієї чи обох сторін, за винятком реорганізації;
в) достроково з ініціативи орендодавця, в такому разі договір може бути розірваним не раніше одного місяця з моменту отримання орендарем такої вимоги;
г) в інших випадках, передбачених чинним законодавством;
д) за згодою сторін;
е) у разі невиконання орендарем взятих на себе зобов`язань.
01.03.2018 сторонами підписано акт приймання-передачі нежилих приміщень, які передаються в оренду, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв в строкове користування нежитлове приміщення площею 21,0 кв м. за адресою: м. Глухів, вул. Інститутська 3, вартістю 81700,00 грн згідно незалежної оцінки станом на 27.11.2017 для розміщення аптечного пункту, право на оренду якого орендар одержав на підставі наказу по Глухівській ЦРЛ №506 від 21.12.2017.
Додатковою угодою №1 від 19.03.2018 до договору оренди сторони внесли зміни щодо уточнення фактичної площі приміщення, переданого в оренду, та вартості орендної плати.
Додатковою угодою від 24.04.2020 внесено зміни до договору оренди в частині зміни назви орендодавця та змінено в преамбулі і по тексту договору «орендодавець - Глухівська центральна районна лікарня» на «орендодавець - Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради». Інші умови договору оренди залишились незмінними і обов`язковими до виконання сторонами.
31.08.2020 позивач надіслав відповідачу заяву за вих. №31, у якій, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», просив відповідача внести зміни до договору оренди №51 від 19.01.2018 в частині строку його дії з метою приведення договору у відповідність до вимог чинного законодавства, виклавши пункт 8.1 у наступній редакції: «Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 19 січня 2023 року». Окрім цього, у заяві позивач також просив Комунальне некомерційне підприємство "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради розглянути і задовольнити заяву протягом 10 календарних днів з моменту отримання, підписати додаткову угоду до договору оренди №51 від 19.01.2018 у кількості трьох примірників та передати їх на підпис Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт". У випадку відмови орендодавця від внесення змін до укладеного договору позивач просив розцінювати дану заяву, як заяву орендаря на продовження договору оренди на той самий термін та на тих же умовах відповідно до діючого законодавства.
05.10.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення №1545/01-13, згідно з яким попередив Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт", що з 09.10.2020 договір оренди приміщення №51 від 19.01.2018 буде розірвано у зв`язку з проведенням капітального ремонту приймального відділення КНП "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Інститутська, 3. Також відповідач повідомив позивача про необхідність звільнення орендованого приміщення до вказаної дати.
Водночас, 07.10.2020 позивач надіслав відповідачу заяву за вих. №45 аналогічного змісту з заявою за вих. №31 від 31.08.2020.
28.10.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення №1788/01-13, у якому просив Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" терміново звільнити орендоване приміщення, звернувши увагу також на те, що термін дії договору оренди приміщення №51 від 19.01.2018 спливає 01.12.2020.
30.10.2020 позивач надіслав відповідачу відповідь за вих. №49, у якій заперечував проти розірвання договору та повідомив про наміри продовжувати використовувати орендоване приміщення.
Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" вказувало на те, що оскільки сторонами не досягнуто добровільної згоди стосовно зміни умов договору в частині продовження терміну його дії, права позивача підлягають захисту у судовому порядку на підставі ч. 4 ст. 188 ГК України.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Комунальне некомерційне підприємство "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради зазначило, що позивач порушує права відповідача, оскільки відмовляється виконувати умови договору та звільнити орендоване приміщення у зв`язку з закінченням терміну його дії.
Місцевий господарським суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт", зазначив, що оскільки відповідач згідно з повідомленням №1545/01-13 від 05.10.2020 проінформував позивача про розірвання договору з 09.10.2020, відповідно до п. 8.2 укладеного правочину та ч. 3 ст. 651 ЦК України договір оренди є розірваним з 09.11.2020.
З такими висновками Господарського суду Сумської області погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Підстави для зміни або розірвання договору визначені ст. 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Про зміну або розірвання договору в порядку ч. 1 ст. 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).
Разом з цим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї зі сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.
Статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни та розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Частиною 1 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Як було зазначено вище, пунктом 8.2 договору оренди встановлено, що дія договору оренди може бути припинена, зокрема, достроково з ініціативи орендодавця. В такому разі договір може бути розірваним не раніше одного місяця з моменту отримання орендарем такої вимоги.
Отже, у даному випадку умовами укладеного договору оренди сторонами було передбачено право на його розірвання в односторонньому порядку з ініціативи орендодавця, що не суперечить приписам ч. 1 ст. 188 ГК України та ч. 1 ст. 652 ЦК України.
05.10.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення №1545/01-13, згідно з яким попередив Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт", що з 09.10.2020 договір оренди приміщення №51 від 19.01.2018 буде розірвано у зв`язку з проведенням капітального ремонту приймального відділення КНП "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Інститутська, 3.
В силу вищезгаданого п. 8.2 договору оренди суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що договір оренди №51 від 19.01.2018 є розірваним з 09.11.2020. При цьому, позивач підтверджує отримання від Комунального некомерційного підприємства "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради повідомлення №1545/01-13 про розірвання договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Отже, зобов`язання сторін по договору оренди №51 від 19.01.2018 є такими, що припинилися.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою позивач вказує на те, що внесення змін до договору оренди обумовлено положеннями ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції, чинній на дату укладення спірного договору, а також ч. 3 ст. 9 у редакції вказаного закону станом на час виникнення спірних правовідносин.
При цьому, позивач також заперечує стосовно того, що договір оренди є розірваним в односторонньому порядку, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" не давало своєї згоди на розірвання укладеного правочину.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції, чинній на дату укладення спірного договору, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у чинній редакції строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду.
Відповідно до п. 53 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020, строк оренди становить п`ять років. Менш тривалий строк може бути встановлений у таких випадках: об`єкт оренди пропонується для використання, що має сезонний характер; об`єкт оренди пропонується для добового або погодинного використання; об`єкт оренди обліковується на балансах господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави та/або господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких перебувають у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків; потенційним орендарем заявлено менш тривалий строк.
Отже, законодавство, чинне як на момент укладення спірного правочину, так і станом на час розгляду справи, допускає укладення договору оренди державного чи комунального майна на строк, менший ніж п`ять років, за домовленістю сторін або за наявності для цього відповідних підстав.
При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки така презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Таким чином, враховуючи презумпцію правомірності правочину, а також принцип свободи договору, закріплений в ч. 1 ст. 627 ЦК України, позивач, підписуючи договір оренди зі строком дії, меншим ніж п`ять років, погодився із вказаною істотною умовою договору та зобов`язаний дотримуватися умов укладеного договору, зокрема, і в частині, що визначає правові наслідки закінчення строку дії договору, його розірвання та звільнення орендованого приміщення.
Апеляційний суд у контексті наведеного звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №914/2649/17, відповідно до якої у випадку, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення умов договору у відповідність до умов, які істотно змінилися, і позивач не навів виняткових випадків, з якими законодавець пов`язує можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах, відсутні підстави для внесення змін до договору оренди. За відсутності відповідного договірного чи законодавчого обґрунтування внесення відповідних змін у судовому порядку та за відсутності згоди іншої сторони у позові у слід відмовити.
За таких обставин, вищенаведені аргументи апеляційної скарги позивача не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заявленого позову.
Також у поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" зазначає, що суд першої інстанції не дотримався порядку повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, внаслідок чого допустив порушення приписів процесуального закону.
Проте, зазначене спростовується наявними у матеріалах даної справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 165 та 221). Зокрема, ухвалу суду від 23.02.2021 про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 25.03.2021 позивач отримав 03.03.2021, а отже завчасно, та з таким розрахунком, що б мати можливість підготуватися до участі у судовому засіданні та з`явитися в суд. Вказане повністю узгоджується з приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2021 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 25.03.2021 у справі №920/1161/20 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Медсвіт".
4.  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.05.2021

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов