УХВАЛА

28 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №200/10018/19-а
адміністративне провадження №К/9901/12363/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга ОСОБА_1 , разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, надійшла 08 квітня 2021 року до Верховного Суду.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору скаржник зазначає, що в 2020 році її єдиним доходом була пенсія, виплачена у розмірі 32  719,60 грн.

Вирішуючи клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів виходить із наступного.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, визначені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Верховний Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів, які унеможливлюють (ускладнюють) його сплату.
Втім, на підставі наявних та доданих документів немає можливості достовірно пересвідчитись у розмірі отриманого доходу позивачем за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, оскільки, надані скаржником докази на підтвердження скрутного матеріального стану повністю не відображають розмір доходів скаржника за попередній календарний рік. При цьому, надані скаржником відомості не підтвердженні податковим органом, що не дозволяє колегії суддів дійти висновків щодо їх достовірності.
Так, на підтвердження свого доходу скаржником надано Довідку Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про фактично призначену та виплачену пенсію ОСОБА_1 від 24 листопада 2020 року № 0581-03-8/18976, в якій зазначено розмір отримуваної пенсії за період січень-листопад 2020 року в сумі 29  893,62 грн.

Колегія суддів критично оцінює вищевказану довідку, оскільки положеннями пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може звільнити від сплати судового збору за умови надання скаржником доказів  про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Тобто, для визначення підстав для звільнення від сплати судового збору, судом має бути враховано саме річний дохід скаржника (за 12 сукупних місяців), що передує року звернення до суду з касаційною скаргою.
При цьому, з метою підтвердження достовірності наданих скаржником доходів, їй необхідно також надати довідку з податкової інспекції, та інші документи на розсуд скаржника, які дадуть змогу колегії суддів повно та об`єктивно розглянути її клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір  прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2  270,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2  270,00 грн.

Скаржнику на усунення недоліку касаційної скарги необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2  270,00 грн.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом подання документа про сплату судового збору або доказів на підтвердження свого скрутного становища, якими можуть бути довідки про отримані ОСОБА_1 доходи за повний календарний 2020 рік, надані відповідним управлінням Пенсійного фонду України та податкового органу.

Керуючись статтями 169, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

3. Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначено в мотивувальній частині ухвали.

4. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний