УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1178/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Категорія 3 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
справу №278/1178/20 за заявою  ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Іщука А.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог стосовно предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, скасування акту державного виконавця про реалізацію на електронних торгах нерухомого майна, що є предметом іпотеки,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 
на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року, яка постановлена під головуванням судді Дубовіка О.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження з внесенням у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про накладення арешту до ухвалення рішення у справі; зупинити реалізацію вищезазначеного нерухомого майна через Державне підприємство «СЕТАМ» (номер лоту 415059). Свою заяву обґрунтовував тим, 04 травня 2020 року йому стало відомо про реалізацію його майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , через Державне підприємство «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів. Вважає, що державним виконавцем порушено процедуру підготовки арештованого майна до реалізації, оскільки відчуження домоволодіння проведено за ціною значно нижчою за ринкову та є єдиним його житлом. Він має намір упродовж десяти днів звернутися з позовом до державного виконавця Житомирського районного відділу ДВС Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Іщука А.О. та Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, акта державного виконавця про реалізацію на електронних торгах нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року накладено арешт на зареєстрований за ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва 89%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зупинено реалізацію вищевказаного об`єкта незавершеного будівництва через Державне підприємство «СЕТАМ».

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 . Зазначає, що її чоловік ОСОБА_2 став переможцем публічних торгів із реалізації державним виконавцем у виконавчому провадженні об`єкту нерухомості, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Для придбання об`єкта будівництва використані сімейні кошти, які є спільною сумісною власністю її та чоловіка. Накладення арешту та зупинення процедури реалізації майна порушує її права як одного з подружжя, оскільки використанні при купівлі будинку кошти та придбаний об`єкт будівництва є спільною сумісною власністю подружжя. Вважає, що позивач, заявляючи клопотання про забезпечення позову в обраний ним спосіб, фактично просить про зупинення виконання судового рішення, ухваленого в іншій справі. Крім того, застосування судом такого виду забезпечення позову, як зупинення продажу арештованого майна, можливо лише у випадку, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа також можливе у випадку, коли вказаний документ оскаржується боржником у судовому порядку. У даному спорі позивачем виконавчий документ не оскаржується та вимоги про визнання права власності на нерухоме майно і зняття з нього арешту не заявлені. Судом першої інстанції неправомірно накладено арешт на придбане майно, оскільки воно також не є предметом позовних вимог. Окрім того, в рамках виконавчого провадження арешт на майно боржника накладається державним виконавцем, а не судом.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Накладаючи арешт на об`єкт незавершеного будівництва 89%, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зупиняючи реалізацію вищевказаного об`єкта незавершеного будівництва, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами наявний спір та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, розгляд справи безпосередньо впливає на питання реалізації належного заявнику майна та вимоги щодо співмірності і відповідності виду забезпечення позову дотримані.

Суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини першої ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; іншими заходами у випадках, передбачених законом. Отже, перелік частини першої ст.150 ЦПК України не є вичерпним.

Також за положеннями частини другої статті 150 ЦПК України дозволено та не заборонено суду застосовувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснив у пункті 4 Пленум Верховного Суду України в Постанові від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із виділених матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/4708/81/104392 про надання споживчого кредиту в сумі 55 000 доларів США строком на 240 місяців із 16 лютого 2007 року по 13 лютого 2027 року зі сплатою 13,25% річних за користування кредитними коштами (а.с.57-59). Виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором забезпечено договором іпотеки від 16 лютого 2007 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 1 100 кв.м, що знаходиться на території Вересіївської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.17- 19).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2013 року в справі №2-215/12 розірвано кредитний договір від 16 лютого 2007 року №014/4708/81/104392, укладений між ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/4708/81/104392 від 16 лютого 2007 року в сумі 635 762,52 грн., із них: заборгованості за кредитом 476 815,76 грн., заборгованість за відсотками 124 512,88 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 34 433,88 грн., судовий збір в розмірі 1 700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень (а.с.66).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Житомирського РУЮ Коробовою Н.І. від 14 березня 2016 року відкрито виконавче провадження №50435014 із виконання виконавчого листа №2-215/12, виданого 21 липня 2014 року про стягнення вищезазначеної заборгованості (а.с.67 звор.).

Згідно з постановою старшого державного виконавця Житомирського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 02 вересня 2019 року накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , а 23 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності — суб`єкта господарювання ОСОБА_5 для визначення вартості належного боржнику майна, а саме: незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Із акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 15 травня 2020 року вбачається, що старшим державним виконавцем Житомирського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Кравцовою С.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-215/12, виданого Житомирським районним судом Житомирської області 21 липня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/4708/81/104392 від 16 лютого 2007 року в сумі 635 762,52 грн., із них: заборгованості за кредитом 476 815,76 грн., заборгованість за відсотками 124 512,88 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 34 433,88 грн., судовий збір в розмірі 1 700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень, звернуто стягнення на земельну ділянку та об`єкт незавершеного будівництва, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на публічних торгах. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 04 травня 2020 року за №478317, виданого Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, переможцем визнано ОСОБА_2 (а.с.44-45).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не взяв до уваги, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2013 року в справі № 2-215/12, яке набрало законної сили.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Окрім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, скасування акту державного виконавця про реалізацію на електронних торгах нерухомого майна, що є предметом іпотеки. 

Виходячи зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 виконавчий лист не оскаржується, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту не заявляються також, іпотечне майно саме по собі не є предметом спору у даній справі, чим виключаються правові підстави для застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Обидва обрані судом заходи забезпечення позову порушують права  ОСОБА_3 , як співвласника нерухомого майна, оскільки право спільної сумісної власності подружжя, набуте за час шлюбу, презюмується. 

Отже, застосовані судом першої інстанції способи забезпечення позову не відповідають меті та завданню цивільного судочинства, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову суд першої інстанції не здійснив оцінку обґрунтованості доводів ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; не забезпечив збалансованості інтересів учасників правовідносин, права яких порушені, зокрема, дружини особи, яка придбала майно з електронних торгів (переможця); не з`ясував відсутності зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, а натомість обмежився констатацією загальних положень чинного законодавства, які регулюють питання заперечення позову.

Накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зупиняє виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, що є неприпустимим, а тому заходи забезпечення позову слід скасувати.

Згідно з п.4 частини першої  ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення суду повністю та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а тому оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовляється у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: