ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 травня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №577/4815/20 
Номер провадження 22-ц/816/555/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 

сторони:
позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2021 року в складі судді Галяна С.В., ухвалене в м. Конотоп,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 18 серпня 2015 року.
При укладення договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, станом на 12 жовтня 2020 року заборгованість відповідача становить 19392 грн 12 коп., яка складається із: 14227 грн 01 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14227 грн 01 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5115 грн 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 50,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії, яку банк просив стягнути на свою користь.
Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 14227 грн 01 коп. по кредитному договору № б/н від 18 серпня 2015 року та 1542 грн 13 коп. сплаченого судового збору, а всього 15769 грн 14 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог банку відмовити.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування заборгованості за даним кредитом.
Зазначає про відсутність заборгованості за тілом кредиту, оскільки сплачені кошти перевищують суму заборгованості за тілом кредиту, яку мав право вимагати банк.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2021 року: 2270 * 100 = 227000 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 серпня 2015 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодився із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підтверджує, що він ознайомлений та згоден із Умовами і Правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанк www.privatbank.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.ua. (а.с. 13).
До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, з яких не вбачається, що вони були підписані відповідачем (а.с. 14, 15-64).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредитну картку №  НОМЕР_1 з датою відкриття 27 червня 2015 року і з терміном дії до 06/19 (а.с. 12).
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 12 жовтня 2020 року становить 19392 грн 12 коп., з яких: 14227 грн 01 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14227 грн 01 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5115 грн 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 50,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14227 грн 01 коп. ґрунтується на законі та підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що відповідач отримав кредитні кошти і в нього виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.
Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14227 грн 01 коп.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що за період із 01 вересня 2015 року по 09 жовтня 2019 року відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується відповідними сумами в графі «Витрати клієнтом кредитних коштів». Загальна сума витрачених коштів за вказаний період становить 16755 грн 61 коп. Також вбачається, що за період із 15 вересня 2015 року по 15 липня 2020 року відповідач здійснював погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму 32622 грн 14 коп., що підтверджується відповідними сумами в графі «Сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості». Отже, відповідачем внесено коштів в рахунок повернення кредитного ліміту на суму більшу ніж ним отримано кредитних коштів, таким чином поданий позивачем до суду розрахунок боргу за тілом кредиту в сумі 14227 грн 01 коп. жодним чином не обґрунтовано, не враховує суму витрачених відповідачем коштів та сплачених в рахунок їх повернення 32 622 грн. 14 коп.
Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 18 серпня 2015 року в розмірі 14227 грн 01 коп.
Також колегія суддів апеляційного суду зазначає, що між сторонами не було погоджено розмір процентів, а тому апеляційний суд вважає, що здійснення зарахування позивачем частини коштів, які проплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом в рахунок погашення процентів не грyнтуються на вимогах закону та домовленості сторін, відтак наданий позивачем розрахунок апеляційний суд вважає таким, що не ґрунтується на домовленості сторін та не приймає до уваги.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Отже, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
При зверненні до апеляційного суду апелянтом відповідно до квитанції було сплачено 3153, 00 грн судового збору.
З огляду на зазначене, слід стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 3153,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2021 року в частині задоволення позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 18 серпня 2015 року в розмірі 14227 грн 01 коп. та розподілу судових витрат скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні даних вимог.
Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 3153 грн 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                 В.І. Криворотенко

Судді:                                                                        О.Ю. Кононенко

                                                                               С.С. Ткачук