УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13530/20 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
Категорія ч.3 ст. 172020 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника Вернидуба Д.В., представника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова - Максимчука М.П., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вернидуба Д.В. на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и л а:
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення а провадження щодо ного на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно постанови суду, 05.10.2020, приблизно о 15 годині, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, перебував на території військового інституту в нетверезому стані, а саме у стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, а також в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
На прийняте судом рішення захисник Вернидуб Д.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомир від 12.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Послався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання правової оцінки наявним матеріалам справи.
Вказує, що протокол №6 про скоєне військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 10.11.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 з грубим порушенням вимог чинного законодавства.
Зазначає, що вказаний протокол складений начальником Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова генерал-майором Левченко О.
Крім того судом залишено поза увагою, що в протоколі взагалі не зазначено його додатків.
Натомість до протоколу додано копію висновку №884 від 05.10.2020 року, за формою, яку затверджено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858.
Суд першої інстанції поклав як доказ в основу даної постанови вказаний висновок медичного закладу.
Зазначає, що безпідставними є висновки суду про те, що доводи захисника про те, що ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння було доставлено близько 15 години 40 хвилин та згідно висновку № 884 від 05.10.2020, огляд проводився не під час несення військової служби, тобто о 18 годині 50 хвилин та пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, суд також не може покласти в основу свого рішення, оскільки Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на яку посилався захисник, ніяким чином не може регулювати порядок направлення військовослужбовця на освідування, які підпорядковуються та керуються наказами та іншими нормативно - правовими документами, виданими Міністерством оборони України, а тим більше не є керівним документом для медичних працівників спеціалізованої установи, щодо черговості прийняття на освідування прибулих до них осіб та не визначає час необхідний для проведення освідування.
Вказує, що судом допущено помилку у висновку про те, що вказана Інструкція не може бути використана, та вважає, що необхідно керуватись п.9 розділу II Інструкції, яким визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду осіб, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, забезпечується доставка цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Дані норми Інструкції були порушені, що є окремою підставою для закриття провадження у справі.
Крім того, в протоколі №6 не зазначені свідки, які б могли засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд на стан сп`яніння, хоча на нього є посилання у Висновку № 884 від 05.10.2020№ і судом не надано цьому факту жодного значення.
У висновку чітко зазначено, що ОСОБА_1 був направлений на огляд лише о 18- 50 годині, тобто в позаробочий час.
Зазначає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.
На апеляційну скаргу захисника Вернидуба Д.В. начальником військового інституту О. Левченком подані письмові заперечення, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2021 року залишити без змін. 

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та захисник Вернидуб Д.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній мотивів. Крім того ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі у зв`язку з тим, що відповідно до рішення ВЛК від 24.05.2021 він визнаний непридатним до військової служби. 
Представник військового інституту Максимчук М.П. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та врахувавши вимоги, заявлені захисником під час апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Усі доводи апеляційної скарги аналогічні доводам, зазначеним стороною захисту в запереченнях проти протоколу про адміністративне правопорушення, були предметом розгляду суду першої інстанції та вмотивовано і обгрунтовано відхилені судом, з чим погоджується і апеляційний суд.
Як вбачається з матеріалів справи і постанови суду, зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі. Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дав належну оцінку доказам по справі та запереченням сторони захисту проти них, та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена зокрема за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами, вчинене в умовах особливого періоду.
Розглянувши адміністративну справу, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а саме в тому, що будучи військовослужбовцем Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, він перебував на території військового інституту в нетверезому стані, а саме у стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, а також в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про скоєння військового адміністративного правопорушення №6 від 10.11.2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №884 від 05.10.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду; витягом із наказу начальника Житомирського військового інституту від 06.10.2020; витягом із наказу начальника Житомирського військового інституту від 13.10.2020; актом службового розслідування від 23.10.2020 року з 10 додатками до нього та іншими матеріалами справи.
Посилання захисника на те, що протокол складений начальником Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова генерал-майором ОСОБА_2 та з грубим порушенням вимог чинного законодавства, апеляційний суд визнає їх безпідставними.
Відповідно до п.14 ст. 255 КУпАП законодавцем визначено коло осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, до якого входять командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) за скоєння адміністративних правопорушень передбачених статтями 172-10 – 172-20 КУпАП.
Відповідно до вимог п.6 ст.1 Закону України «Про освіту» та наказу Міністра оборони України №240 від 27.05.2015 «Про затвердження положення про вищі військові навчальні заклади», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2015 року за №706/27151 визначено, що Положення визначає повноваження вищих військових навчальних закладів, та встановлює, що вищі військові навчальні заклади входять до структури Збройних Сил України, які перебувають у підпорядкуванні Міністерства оборони України.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 займав посаду майора, начальника групи секретного документального забезпечення служби ОДТ Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що вказаний протокол складений уповноваженою особою. 
Що ж стосується посилань захисника що вказаний протокол складений в порушення строку передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП, апеляційний суд визнає безпідставними.
Приписами ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 05.10.2020 року та цього ж дня був доставлений до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» з метою проведення освідування на предмет встановлення або спростування перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 відмовився від проведення дослідження на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Після чого 06.10.2020 по прибуттю на службу ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення по факту перебування 05.10.2020 в стані алкогольного сп`яніння в районі 15.20год. виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння на робочому місяці, на території військового інституту (військової частини). Однак останній
відмовляється давати будь-які пояснення по вказаному факту. З метою підтвердження або спростування факту перебування ОСОБА_1 на території військового інститут у стані алкогольного сп`яніння, начальником військового інституту було призначено службове розслідування. Наказом №388 від 06.10.2020 встановлено термін проведення розслідування 30.10.2020, що відповідає вимогам статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. В результаті проведення службового розслідування виготовлено акт службового розслідування в якому відповідальною службовою особою за проведення розслідування начальнику військового інституту було запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної та адміністративної відповідальності. За результатом розгляду вказаних пропозицій начальником військового інституту видано наказ про результати проведення службового розслідування від 30.10.2020, яким помічнику начальника інституту начальнику служби охорони державної таємниці визначено обов`язок скласти та направити до суду відповідний протокол про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-20 КУпАП.
Однак, у зв`язку з перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 02.11.2020 по 06.11.2020, належним чином ознайомити останнього зі змістом протоколу та наказом про результати проведення службового розслідування не представлялося за можливе. Та 09.11.2020 після вихідних днів ОСОБА_1 написав рапорт, яким повідомив про прибуття з лікування та вихід на службу та наступного дня 10.11.2020 відносно нього було складено та належним чином оформлено протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
При цьому слід зазначити, що положення ст.254 КУпАП, як норми КУпАП в цілому, не передбачають будь-яких правових наслідків складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами визначеного ст.254 КУпАП строку.
На думку апеляційного суду, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст. 254 КУпАП щодо строку його складання не спростовує сам по собі правильність викладених у ньому фактичних обставин події від 05.10.2020 року.
Апеляційний суд також враховує, що протокол оцінений судом у сукупності з іншими доказами, і обставини, які в ньому зазначені, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи..
Крім того вказаний довід був предметом розгляду судом першої інстанції, який зазначив, що вказана обставина не спростовує наявності події та складу правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , з чим погоджується також і апеляційний суд.
Посилання апелянта на те, що в протоколі взагалі не зазначено додатків до нього, на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення не впливають. 

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 884 від 05.10.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до якого встановити діагноз не можливо в зв`язку з відмовою від проходження медичного огляду. Вказаний висновок підписаний лікарем та свідками  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити вказаний огляд.
Посилання апелянта на ту обставину, що в протоколі не зазначені свідки, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вказану відмову зафіксовано безпосередньо в медичному закладі свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та лікарем у виді запису у висновку щодо результатів огляду.
Факт відмови також підтверджується рапортом помічника начальника інституту- начальника служби охорони державної таємниці, безпосереднього начальника ОСОБА_1 про те, що під час перебування в медичному центрі майор ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчено відповідним висновком та підписами свідків.
Наявні такі підтвердження факту відмови і у протоколі медичного огляду № 884 від 05.10.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду на стан сп`яніння та наявні підписи на підтвердження цього свідків та лікаря-нарколога.
Крім того, факт відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння підтверджується п.3.3 акту службового розслідування, в якому зазначено, що відповідно до довідки №884 від 05.10.2020 майор ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що хоча в даному випадку і було помилково застосовано форму висновку, яка передбачена для фіксування результату огляду водіїв а не військовослужбовців ( осіб – не водіїв), зазначена обставина не може впливати на рішення в справі, оскільки в даному випадку такий висновок не свідчить про результати огляду та перебування чи неперебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а є лише по суті письмовим доказом відмови такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння. 

Апеляційний суд також визнає безпідставними доводи апелянта про те, що огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено в порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
На думку апеляційного суду, вимоги до процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачені положеннями даної Інструкції, не можуть бути застосовані до ОСОБА_7 , оскільки ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тоді як останній вчинив дане правопорушення не під час керування транспортним засобом, а в ході несення військової служби. А тому, в цій частині апеляційні доводи адвоката, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться. При цьому висновки захисника про необхідність в даному випадку застосовувати положення вказаної Інструкції за аналогією, є хибними. Огляд військовослужбовців на стан сп`яніння відбувається в порядку, встановленому Наказом КУ «Обласного медичного спеціалізованого центру» Житомирської міської ради № 5 від 02.01.2019.
Довід захисника щодо незаконності проведення медичного огляду в зв`язку з проведенням його після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, не заслуговує на увагу, оскільки порядком проведення медичного огляду осіб (не водіїв) такого обмеження в часі проведення огляду не встановлено, і посилання в цій частині на інструкцію проведення огляду водіїв є безпідставним. Крім того слід зауважити що зазначені доводи взагалі не мають значення, оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 в даному випадку не проводився у зв`язку з його відмовою.
Крім того апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта, що матеріали справи не містять направлення на огляд на стан сп`яніння, та такими що спростовується матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції за клопотанням адвоката Вернидуба Д.В. витребував з «Обласного спеціалізованого центру» ряд документів в тому числі і направлення Житомирського Військового інституту імені С.П. Корольова №519/3123 від 23.09.20 та №519/3259 від 05.10.20 на огляд ОСОБА_1 (а.п.44).
Що стосується доводів ОСОБА_1 , зазначених в ході апеляційного розгляду справи, проте, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки рішенням ВЛК від 25.05.2021 він визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, то вони є також безпідставними, оскільки таке рішення лікарської комісії не спростовує наявності в його діях складу правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та не є підставою для закриття провадження в справі відповідно до положень ст. 247 КУпАП.
Таким чином, суд правильно дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та визнав його винним у його вчиненні.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Вернидуба Д.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови буде проголошено 08.06.2021 о 17.20

Суддя: