П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/2396/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк Олег Васильович   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
20 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Смілянця Е. С. ,
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції  в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №401 від 16.09.2020р. "Про застосування дисциплінарного стягнення" в частині звільнення дільничного офіцера сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.1 ч.1. ч.2 ст.18, ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №178 о/с від 17.09.2020 року «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дільничного офіцера сектору превенцїї Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з 16.09.2020 року.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що підставою для звернення до суду із даним позовом стали неправомірні дії відповідача щодо звільнення останнього зі служби в поліції, що суттєво порушує його законні права та інтереси. Вважає оскаржувані накази протиправними, з огляду на те, що на день їх видання - 16.09.2020 року та 17.09.2020 року, він перебував на амбулаторному  лікуванні з 14.09.2020  року по 24.09.2020 рік, що вбачається з листка тимчасової непрацездатності.
Також, під час прийняття рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідач не дотримався вимог Дисциплінарного статуту та дійшов до передчасного висновку про те, що 12.09.2020 року позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,  здійснив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували зазначені факти, зокрема рішення суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке  може бути основним та належним доказом вчинення позивачем проступку. Крім цього, під час застосування дисциплінарного стягнення, відповідачем не дотримано балансу справедливої рівноваги між вчиненим проступком та мірою дисциплінарного стягнення.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовлено повністю.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове - про задоволення позову.
Відповідачем на апеляційну скаргу подано відзив в якому, з викладених в ньому підстав, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення а оскаржене рішення - без змін.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом встановлено, що пунктом 1 Наказу  ГУНП в Чернівецькій області від 16.09.2020 року №401 "Про застосування дисциплінарного стягнення", за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог п.1.ч.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію",  п.п.1,4,6, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1.5, п.п. д) п.2.10, п.5.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, абз.2,8,11 п.1  розділу II, п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179, п.6 розділу IІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні порушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, п.7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, до дільничного офіцера поліції сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції" (а.с.14-15).
Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області  №178 о/с від 17.09.2020 року "По особовому складу", відповідно до ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 6 частини 1 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), звільнено зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - дільничного офіцера поліції сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, з 21 вересня 2020 року (а.с.16).
Невикористана відпустка за час відпрацьованої частини календарного року становить 2 доби. Стаж служби в поліції становить: 07 років 08 місяців 24 дні. Підстава: наказ ГУНП в Чернівецькій області від 16.09.2020 року №401 та довідка управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Чернівецькій області від 14.09.2020 року № 46 ( а.с.16).
Долучений до справи листок непрацездатності серії АДЗ № 955755 виданий 14.09.2020 року, підтверджує перебування позивача на амбулаторному лікуванні в період з 14.09.2020 року по 24.09.2020 року (а.с.17).
Згідно висновку службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни, допущеного дільничним офіцером поліції сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 від 16.09.2020 року встановлено, що поліцейські УПП прибувши на  місце ДТП встановили, що водій автомобіля марки «БМВ-3», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на великій швидкості, не впорався з керуванням, злетів зі смуги дорожнього руху та зіткнувся з огорожею приватного домогосподарства. Однак, водія на місці події не було.
Перевіркою вказаного автомобіля за базою НАІС МВС України одразу встановлено, що даний транспортний засіб зареєстрований на ОСОБА_1 .. Також під час візуального огляду салону автомобіля та прилеглої до ДТП території, було виявлено інші речі, які належали позивачеві. Як пояснили патрульні поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прибувши на місце ДТП до них підійшла жінка та повідомила, що після зіткнення автомобіля з огорожею бачила, як з нього виліз чоловік в одязі, який вона ідентифікувала як однострій поліцейського, який покинув місце події.
Обстеживши прилеглу до місця ДТП території патрульними поліцейськими був виявлений ОСОБА_1 , який мав видимі тілесні ушкодження, характерні для учасника ДТП травмована голова, неохайний зовнішній вигляд, а також який за зовнішніми ознаками, перебував у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота порушення координації рухів, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідала обстановці).
Крім пояснень поліцейських, вказане  підтверджується відеозаписами з їх боді-камер за №№20200912083639001869, 20200912092049000222.
За сукупністю отриманих відомостей, а саме характером механічних ушкоджень автомобіля та видимих тілесних ушкодження у ОСОБА_1 , не встановлення інших осіб із характерними травмами, патрульні поліцейські ідентифікували останнього  як водія, який керував автомобілем та вчинив ДТП. За вчинення адміністративного проступку патрульні поліцейські склали відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали за ч.1 ст.126 КУпАП, а також за ст.124 КУпАП оскільки, внаслідок ДТП за участю ОСОБА_1 , було пошкоджено огорожу домогосподарства.
Також, у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідала обстановці), йому було запропоновано на місці події пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», однак, останній в присутності свідків відмовився (відео №20200912092221000223, про що поліцейськими складений відповідний акт.
Крім того, ОСОБА_1 відмовився проїхати і до ЧОНД для проходження медичного освідування підтвердивши, що він вживав алкоголь, але нібито в автомобілі перебував в якості пасажира (відео №20200912092221000223 (02:00 хв.).
Поліцейськими УПП відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний  протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, за наступною диспозицією: «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»  (а.с. 61-70).
Згідно постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27.11.2020 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України (справи №725/4125/20, №725/4129/20) об`єднано в одне провадження та присвоєно №725/4125/20.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст.36 ч.2 КУпАП, остаточно, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова суду набрала законної сили, після перегляду апеляційною інстанцією (а.с.161-164).
Згідно наказу  Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №22 о/с від 21.01.2021 року, внесено зміни до наказу ГУНП в Чернівецькій області від 17.09.2020 року №178 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - дільничного офіцера поліції сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, змінивши слова  і цифри  "з 21 вересня 2020 року" словами та цифрами "з 26 вересня 2020 року". Підстава: рапорт начальника сектору правового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області та листок непрацездатності №АДЗ 955755 від 14.09.2020 року (а.с.160).
Судом також дослідженні матеріали службового розслідування у відношенні позивача.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін, колегія суддів зазначає.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі - Закон №580).
Відповідно до вимог статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі -поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до вимог статті 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1 статті 18 вказаного Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч.3 ст.11 Закону №580).
Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580 встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту. Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статут встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського (окрім іншого): бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;  під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із проходженням позивачем служби в поліції, яка відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" є державною службою особливого характеру.
При цьому, судом встановлено, що позивача було звільнено зі служби у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який відповідно до змісту наказу №401 від 19 вересня 2020 року полягає у порушенні службової дисципліни, що виразилось  у недотриманні Присяги працівника поліції, невиконанні вимог п.1.ч.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію",  п.п.1,4,6, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1.5, п.п. "д" п.2.10, п.5.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, абз.2,8,11 п.1 розділу II, п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179, п.6 розділу IІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні порушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, п.7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, та полягає в тому, що позивач перебуваючи  з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Вказані дії свідчать про наявність дисциплінарного проступку.
Звертаючись до суду, аргументи позивача фактично зводились до того, що відповідач під час прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення не дотримався вимог Дисциплінарного статуту та дійшов до передчасного висновку в частині того, що 12.09.2020 року позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння  здійснив  дорожньо-транспортну пригоду, оскільки в матеріалах справи  відсутні належні докази, які б підтверджували зазначені факти, зокрема рішення суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке  може бути основним та належним доказом вчинення позивачем проступку.
Також, в судовому засіданні представник позивача уточнив підстави звернення до суду, фактично посилаючись лише на обставини про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції під час тимчасової втрати працездатності, оскільки рішення суду за статтею 130 КУпАП у відношенні позивача набрало законної сили. В судовому засіданні подана заява, про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Судом було встановлено та, що підтверджується матеріалами справи, що за наслідками розгляду адміністративних матеріалів, про притягнення до адміністративної відповідальності  за ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , Першотравневим районним судом м.Чернівці 27.11.2020 року винесено постанову в справі №725/4125/20, яка набрала законної сили після перегляду апеляційною інстанцією. Якою, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України і за його вчинення накладено  на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно зазначеної вище постанови суду встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290073 від 12.09.2020 року, 12.09.2020 року о 01 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Винниченка, 69, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БМВ 318», з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка та млява вимова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив правила вимоги п.2.5 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (справа №725/4129/20).
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими доказами у адміністративній справі, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, які додаються до протоколів про адміністративні правопорушення, відеозаписами з боді-камер працівників поліції та іншими матеріалами. Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції який відхилив доводи позивача щодо відсутності доказів вчинення ним проступку під час реалізації дисциплінарного стягнення.
З приводу доводів позивача щодо протиправності оскаржуваних наказів з мотивів їх видання в період його тимчасової непрацездатності, суд зазначає, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п.5 ст.40 КЗпП України), а також у період перебування працівника у відпустці (перше речення ч.3 ст.40 КЗпП України).
Ця гарантія поширюється на випадки припинення трудового договору (договору, контракту) з працівником за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, тобто з підстав, передбачених контрактом. Наслідки порушення гарантії, визначеної у першому реченні частини третьої ст.40 КЗпП України, усуваються шляхом зміни дати припинення трудових відносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності чи відпустки.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду в справі № 205/4196/18 від 15.09.2020 року, у подібних правовідносинах.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 28.11.2018року по справі №815/1813/15 касаційний суд зазначив, що правом змінити дату, з якої особа  підлягає звільненню зі служби в поліції у такій правовій ситуації, наділений безпосередній керівник (начальник) такої особи, шляхом внесення змін до наказу про звільнення із зазначенням нової дати звільнення, встановивши її наступним робочим днем після закінчення терміну непрацездатності працівника.
Як встановлено, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №22 о/с від 21.01.2021 року, внесено зміни до наказу ГУНП в Чернівецькій області від 17.09.2020 року №178 о/с в частині звільнення: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - дільничного офіцера поліції  сектору превенції Новоселицького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, змінивши слова  і цифри "з 21 вересня 2020 року" словами та цифрами "з 26 вересня 2020 року". Підстава: рапорт начальника сектору правового забезпечення ГУНП в Чернівецькій області та листок непрацездатності №АДЗ 955755 від 14.09.2020 року (а.с.160).
Враховуючи зазначені зміни щодо дати звільнення - суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача, з даного приводу як безпідставні.
Стосовно застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що керування працівником поліції транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (з ознаками алкогольного сп`яніння) є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого   працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції.
До того ж, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є виключно правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення.
Таким чином, судом встановлено, що при визначенні позивачеві  виду дисциплінарного стягнення, відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, а також шкоду завдану авторитету органів поліції.
Колегія суддів погоджується з висновками відповідача щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96).
Рішення ЄСПЛ у справі "Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії, заява №63235/00, рішення від 19 квітня 2007 року.
Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням норм чинного законодавства та у межах компетенції, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому погоджується з аргументами відповідача про те, що спірні рішення є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.
Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та рішень, у той час як позивач не навів переконливих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Смілянець Е. С.