Провадження № 33/4820/383/21 
Справа № 672/1438/20 Головуючий в 1-й інстанції Шинкоренко С. В. 
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м.Хмельницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Поповича В.Й., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Поповича В.Й. на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 11 січня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від      11 січня 2021 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 21.12.2020 року, близько 16 год. 08 хв. керував транспортним засобом марки ВАЗ 211540, д/н НОМЕР_1 , на 58 км. автодороги Т-23-02, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 "а" ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак зазначеного адміністративного правопорушення.
Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , чим фактично позбавив його здійснювати захист своїх інтересів та доводити безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначає, що заяву про отримання СМС-сповіщення ОСОБА_1 була підписана за обставин, коли він перебував в стані алкогольного сп`яніння, тобто належним чином він не усвідомлював обставини та підписував всі документи, які йому надавали працівники поліції.
Вважає, що доданий до справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом. В матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння, а перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані біля автомобіля, не є доказом керування ним.
Заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 11 січня 2021 року, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Копію оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 05 травня 2021 року, того ж дня укладено угоду із адвокатом Попович В.Й. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим захиснику слід поновити строк оскарження постанови суду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 21 грудня 2020 року був складений начальником СРПП Городоцького ВП, того ж дня, о 16 год. 08 хв. на автодорозі Т-23-02, 58 км.,  ОСОБА_1  керував автомобілем марки «ВАЗ 211540», д/н НОМЕР_1 ,, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» 6810, результат тесту 3,36%О, тест проводився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. 
Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення підтверджується, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог законодавства. Крім того, з відео вбачається, як ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що він вживав алкогольні напої, результати огляду також не оспорював.
Доводи захисника про відсутність в справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується роздруківкою приладу «Драгер Алкотест 6810», актом огляду та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 надав згоду на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS - сповіщення, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявкою (а.с.9).
11 січня 2021 року, ОСОБА_1  будучи належним чином повідомленим, що підтверджується наявною в справі довідкою (а.с. 13), в судове засідання не з`явилася, будь-яких клопотань про відкладення слухання справи не надходило.
Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність  ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів та за участю її захисника. 
При розгляді справи щодо  ОСОБА_1  порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.
Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:
Поновити захиснику Поповичу В.Й. строк на апеляційне оскарження постанови Городоцького районного суду Хмельницької області від 11 січня 2021 року
Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 11 січня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Хмельницького апеляційного суду С.Д. Бережний