ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8310/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в адміністративній справі №160/8310/20 (головуючий суддя першої інстанції Є.О.Жукова) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 20.07.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000097/04-36-32-02/ НОМЕР_1 від 12.03.2020 року на суму 26800,00 грн..
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій згідно з актом фактичної перевірки від 26.12.2019 року № 18783/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , який був складений в його відсутність, та про який він не був повідомлений належним чином, та який не вручений йому у відповідності до вимог, встановлених п.81.2. ст.81 ПК України. Фінансові санкції до позивача застосовані з порушенням статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в позові.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначається, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
Позивач - ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, отримав ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, здійснював роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами в орендованому у ТОВ «ЮРАН» - приміщенні торгівельно-зупиночного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 10.12.2019 року №1589-п та направлень від 26.12.2019 року №1812, від 26.12.20219 року №1813 проведено фактичну перевірку позивача. Мета перевірки: дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів (а.с.18-19).
За результатами фактичної перевірки 26.12.2019 року складений акт №18783/04-36-32-02/ НОМЕР_1 (а.с.20-21).
Висновками акту встановлено порушення позивачем ст.ст.1, 11-1, 18, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», постанови КМУ від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (а.с.20-24).
12.03.2019 року на підставі зазначеного вище акту перевірки відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій №000097/04-36-32-02/ НОМЕР_1 на загальну суму 26800,00 грн., а саме:
- фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів;
- фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн. за продаж алкогольними напоями за цінами, нижчими ніж мінімальні роздрібні ціни на такі напої;
- фінансові санкції у вигляді штрафу в розмір 6800 грн. за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у невизначених для цього місцях торгівлі (а.с.27).
Не погодившись з діями та рішенням контролюючого органу, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем дійсно допущені порушення, зафіксовані в акті №18783/04-36-32-02/ НОМЕР_1 від 26.12.2019 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України, Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» тощо.
Пунктом 61.1. ст.61 ПК України визначено поняття податкового контролю як системи заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі по тексту – Закон №481, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, крім іншого:
порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;
оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень;
роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.
Відповідно до 11-1 Закону № 481 встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.
Крім того, відповідно до п.1 постанови КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних цін і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком до даної постанови.
Крім того, відповідно до норм статті 15-3 Закон № 481 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, крім іншого, у невизначених для цього місцях торгівлі.
Так, згідно акту фактичної перевірки позивача встановлено наступні порушення:
- факт реалізації алкогольних напоїв у невизначеному для цього місці торгівлі, а саме: реалізовано пляшку горілки «Знатна» ТМ «Добрий ґазда» 0,25 л, 40 градусів, 42,00 грн. через віконце кіоску у складі ТЗК « 5-й мікрорайон Гірницький», в якому відсутній торгівельний зал для покупців площею не менше 20 кв.м.; 
- роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: реалізована пляшка горілки «Знатна» ТМ «Добрий газда» (1 пляшка, 0,25 л, 40 градусів, 42,00 грн.);
- роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищими максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками бо імпортерами таких тютюнових виробів через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації, а саме реалізована пачка сигарет «Bond blue selection» за ціною 42 грн. (виробник ПрАТ «Філіп Моріс Україна», марка акцизного податку ТВ ЗФ 19/3 20АEЦП 306119, ціна на пачці - 38,10 грн., дата виробництва 12.07.2019) МРЦ повинна складати 40 грн. (38,10 грн. + 5% = 40 грн.).
В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_2 до акта перевірки від 26.12.2019 року №№18783/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , в тексті яких, крім іншого, зазначено, що остання працює в кіоску у складі ТЗК « 5-й мікрорайон Гірницький», біля будинку №42, який належить ФОП ОСОБА_1 .. Також в поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що 26.12.2019 року останньою продана пляшку горілки «Знатна» ТМ «Добрий ґазда» емкость 0,25 л. за ціною 42 грн., а також сигарети «Бонд» за ціною 42 грн. (а.с.22).
Тобто особою, яка здійснила реалізацію вказаних підакцизних товарів, підтверджено розмір цін цих товарів в момент їх реалізації.
Оскільки вказана особа здійнювала реалізацію товарів в кіоску, що належить ФОП ОСОБА_1 та зі згоди останнього, суд вірно визнав таку особу як уповноважену позивачем.
Також вказаний розмір цін підакцизних товарів підтверджується і фототаблицями (а.с.42).
Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_2 , остання під час перевірки працювала у кіоску. З фотографій, наявних в матеріалах справи, вбачається, що реалізація товарів здійснюється через вікно, тобто взагалі за відсутності торгівельного залу для покупців (а.с.23 на звороті, а.с.24 на звороті).
Вказані обставини апелянтом не спростовані.

Також, працівниками контролюючого органу складено акт про відмову від підписання та отримання позивачем акту перевірки №18783/04-36-32-02/ НОМЕР_1 від 26.12.2019 року, в якому зазначено, що акт про відмову від підписання та отримання складено після ознайомлення позивача з актом перевірки від 26.12.2019 року №18783/04-36-32-02/ НОМЕР_1 та відмовою від його підпису.
За таких обставин суд вважає, що вказані в акті перевірки порушення законодавства дійсно були допущені позивачем, відповідачем не порушено порядок прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій від 12.03.2020 року № 000097/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , а тому таке рішення є правомірним.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність рішення про застосування фінансових санкцій від 12.03.2020 року № 000097/04-36-32-02/ НОМЕР_1 .
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в адміністративній справі №160/8310/20 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в адміністративній справі №160/8310/20 залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак