Номер провадження: 22-ц/813/5520/21 
Номер справи місцевого суду: 523/17289/15-ц
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого - Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.
За участю секретаря - Ющак А.Ю.,
За участю прокурора - Елісашвілі О.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Суворовського відділу поліції м. Одеси Головного Управління Національної поліції України в Одеській області, Одеської місцевої прокуратури №4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
ПРОЦЕДУРА:
       06 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до   Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Суворовського відділу поліції м. Одеси Головного Управління Національної поліції України в Одеській області, Одеської місцевої прокуратури №4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури. 
       Просила стягнути з органу досудового слідства та прокуратури Суворовського району м.Одеси матеріальний збиток, завданий незаконними діями органу досудового слідства і прокуратури Суворовського району м.Одеси в рамках кримінального провадження №12012170490000453 в частині:
- не повернутого обладнання, вартість якого складає 3 308 557 грн. 44 коп.;
- стягнути матеріальний збиток, завданий незаконними діями органу досудового слідства і прокуратури Суворовського району м.Одеси в рамках кримінального провадження №12012170490000453, а саме упущеної вигоди СПД ОСОБА_1 , СПД ОСОБА_2 , СПД ОСОБА_3 в розмірі 760 362 грн.; 
- стягнути моральну шкоду ОСОБА_1 , завданий незаконними діями органу досудового слідства і прокуратури Суворовського району м.Одеси в рамках кримінального провадження №12012170490000453 в розмірі 500 000 грн.; 
- стягнути грошові кошти, витрачені на юридичну допомогу в рамках кримінального провадження №12012170490000453 в розмірі 12 180 грн. та адвокатської допомоги американської компанії «Root law group» в розмірі 115 000 грн.; 
- відшкодувати витрати, пов`язані з перекладом документів в розмірі 26 266 грн.; відшкодувати матеріальний збиток, завданий незаконними діями органу досудового слідства і прокуратури Суворовського району м.Одеси в рамках кримінального провадження №1120141604900005191 в розмірі 576 080 грн.; 
- стягнути грошові кошти,повернуті абонентом, в зв`язку з незаконними діями органу досудового слідства і прокуратури Суворовського району м.Одеси в рамках кримінального провадження №1120141604900005191 на суму 44 746 грн.; 
- відшкодувати упущену вигоду в рамках кримінального провадження №1120141604900005191 СПД ОСОБА_1 , СПД ОСОБА_2 , СПД ОСОБА_3 , яка в сукупності складає 11 763 720 грн.; 
- відшкодувати матеріальну шкоду, завданий незаконними діями органу досудового слідства і прокуратури Суворовського району м.Одеси в рамках кримінального провадження №1120141604900005191 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в розмірі 1 500 000 грн.
       Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Суворовського відділу поліції м. Одеси Головного Управління Національної поліції України в Одеській області, Одеської місцевої прокуратури №4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури відмовлено (т.2 а.с.274-283).
       Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу.
       11 липня 2018 року та 17 липня 2018 року від Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли відзиви на дану апеляційну скаргу.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Суворовський відділ поліції м. Одеси Головного Управління Національної поліції України в Одеській області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН
       Представник апелянта в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.Зокрема стверджує, що суд першої інстанції не врахував обставини справи та норми матеріального права, а тому прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, висновки викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а саме:
- ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність у кв. АДРЕСА_1 , а місце господарської діяльності ТОВ «Норма Плюс» - м.Одеса, вул.Добровольського , 82 А.
-Відношення до ТОВ «Норма Плюс» ОСОБА_1 не має. 
-Шляхом обшуків, вилучення обладнання, документів з 01.02.2013 р. по 05.02.2013 р. було порушено її права. Частка майна, яка перерахована в протоколі обшуку від 02.02.2013 р. та документи, вилучені в рамках кримінального провадження їй не повернуті ( т.2 а.с.1-16).
       11 липня 2018 року та 17 липня 2018 року від Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли відзиви на дану апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність позовних вимог (т.3 а.с.28-32, т.3 а.с.34-37). 

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
       Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18.03.2016 року, провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Суворовського відділу поліції м. Одеси Головного Управління Національної поліції України в Одеській області, Одеської місцевої прокуратури № 4 про визнання дій органів досудового слідства та прокуратури незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури в частині позовних вимог - визнати незаконними дії органу досудового розслідування Суворовського ВП міста Одеси та прокуратури Суворовського району міста Одеси в рамках кримінального провадження №12012170490000453   закрито (т.2 а.с.50).
       Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27.04.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 18.03.2016 року залишено без змін (т.2 а.с.88-90).
       Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2016 року, касаційну скаргу представників ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та   ОСОБА_2 відхилено. Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 18.03.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27.04.2016 року залишено без змін (т.2 а.с.153-154).
       Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Суворовського відділу поліції м. Одеси Головного Управління Національної поліції України в Одеській області, Одеської місцевої прокуратури №4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури відмовлено (т.2 а.с.274-283).
       Відповідно до Протоколу №1 установчих зборів   засновників ТОВ «Норма-плюс» від 19.11.1999 року,   створено ТОВ «Норма Плюс», затверджено статут ТОВ «Норма Плюс». Створено статутний фонд ТОВ «Норма Плюс» в розмірі 7 500 гривень. Внески учасників в статутний фонд: ОСОБА_4 5 250 грн. (70%), ОСОБА_5 2 250 грн. (30%)   (т. 1 а.с.144 т.1). 23.11.1999 року  Статут ТОВ «Норма Плюс» зареєстрований в Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №05515944100010249 (т.1 а.с.146-156)
       Згідно до Протоколу №2 установчих зборів   засновників ТОВ «Норма-плюс» від 01.05.2000 року,   в статутний капітал ТОВ «Норма Плюс» ОСОБА_4 було внесено наступне майно: кабель RG-11, кабель RJ-45 UTP, HUB-8роrt, на суму 4 055 гривень; ОСОБА_5 було внесено майно: ПК Celeron 466 в комплекті на суму 1 095 грн. ( т.1 а.с.21,22).
       Відповідно до Протоколу №01/07 загальних зборів   учасників ТОВ «Норма-плюс» від 17.07.2013 року, до складу учасників прийнято ОСОБА_4 . Збільшено статутний фонд. Внески учасників в статутний фонд: ОСОБА_4 5 112 233 грн. (35%), ОСОБА_4 5 112 233 грн. (35%), ОСОБА_5 4 381 914 грн. (30%) ( т.1 а.с.157-158).
       Відповідно до витягу з кримінального провадження №12012170490000453,   08.12.2012 року до ЄРДР внесено відомості про злочин за заявою ОСОБА_4 за ст.190 ч.3 КК України (т.1 а.с.20).
       Відповідно до витягу з кримінального провадження №1120141604900005191, 16.10.2012 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення за ст.190 ч.3 КК України.
       Ухвалами Суворовського районного суду м.Одеси від 30.01.2013 року, клопотання слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України   в Одеській області про надання дозволу на проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.с.23-24); квартири АДРЕСА_3 ( т.1 а.с.25-26); квартири АДРЕСА_4 (т.1 а.с.27-28); квартири АДРЕСА_5 ( т.1 а.с.29-30), що належать ОСОБА_1 задоволено.
       Постановою Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 27.08.2015 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1120141604900005191 від 16.10.2014 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення ( т.1а.с.77-79).
       Постановою Суворовського ВП ГУНП в Одеській області від 31.12.2015 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12012170490000453 від 21.12.2012 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення ( т.2 а.с.40-41).
       Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 18 березня 2016 року скаргу представника ОСОБА_4 – адвоката Халдай І.В. – задоволено. 
       Постанову заступника начальника СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Нетребського О.А. від 31.12.2015 року про закриття кримінального правопорушення №12012170490000453, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення скасовано. Матеріали кримінального провадження №12012170490000453 направлено до СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області для проведення досудового розслідування (т.2 а.с.47-48).
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відмовляючи ОСОБА_1 в стягненні матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльності органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна та моральна шкода, охоплюється ч. 1 ст.1176 ЦК України, а за відсутність таких підстав, відшкодовується на загальних підставах.
       Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з таким судженням суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди

       Відповідно до правил ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
       Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Відповідно до п.2. постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
       Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.
       Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
       Згідно з ч. 2. ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
       Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. 
       Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктивного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
       Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме у випадках незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
       За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1167 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 ст.1167 ЦК України і така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173,1174 ЦК України)
       Згідно п.п.1, 1-1 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» №266/94-ВР від 01.12.1994 р., право на відшкодування шкоди в розмірі виникає у випадку: постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду факту незаконного повідомлення про підозру, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку виїмки, незаконного накладення арешту та майно.
       Проте, ОСОБА_1 пов`язує своє право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди із встановленими постановами та ухвалами слідчих суддів незаконність дій та бездіяльність слідчих при здійсненні досудового розслідування по кримінальному провадженню, однак,   зазначені рішення не є тими рішеннями, за наслідками яких виникає право на відшкодування шкоди.
       Умови і порядок виконання рішень судів та іншим органів (посадових осіб), що відповідно до закону Підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені законом України «Про виконавче провадження». 
       Виконавче провадження – це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюється на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».         Відповідно ст.1 Закону України «Про виконаче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України та судові накази.
       Докази, що ОСОБА_1 зверталася до ДВС матеріали справи не містять.        
Спосіб захисту обраний ОСОБА_1 не відповідає правовідношенням, які вже виникли та полягають у праві витребування майна в натурі, а не у компенсації його вартості.
       З урахуванням зазначеного вище, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст.1176 ЦК України, для відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 . 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги у суду апеляційної інстанції відсутні.
       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, судова колегія,- 
                                            ПОСТАНОВИЛА:    
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2018 року - без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 07.06.2021 року
        Головуючий                                 Л.А. Гірняк
           Судді                                                   С.М. Сегеда
                                                         Т.В.Цюра