ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 квітня 2021 року           справа № 812/82/17 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., секретар судового засідання – Сізонов Є.С., за участю представника відповідача Тичиніна Я.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 812/82/17 (головуючий суддя І інстанції Шембелян В.С.), складене в повному обсязі 11 грудня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправним та скасування рішення, яке оформлено Наказом № 2/В від 06 січня 2017 року про зупинення нотаріальної діяльності, -
                                                            ВСТАНОВИВ:
16 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного територіального управління юстиції в Луганській області, яке оформлене наказом № 2/В від 06.01.2017 про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 (а.с. 3-4 т.1).           
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020  року замінено первісного відповідача Головне територіальне управління юстиції в Луганській області на правонаступника Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) (т.2 а.с.15).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 06 січня 2017 року № 2/В «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 » (а.с. 43-47 т.2).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що  під час проведення перевірки комісією було встановлено, що ОСОБА_2 постійно відвідує приміщення, яке є робочим місцем нотаріуса, що спричиняє перешкоди нотаріусу у дотриманні нотаріальної таємниці, а також комісією виявлено розкладне ліжко, що суперечить вимогам діючого законодавства.
Також здійснення приватної нотаріальної діяльності ОСОБА_1 порушує конституційне право ОСОБА_2 користуватися майном, яке належить йому на праві спільної сумісної власності. 
Відповідач зазначив, що посилання позивача на ознаки протиправності рішення Головного територіального управління юстиції у Луганській області є безпідставними та необґрунтованими (а.с. 55-63 т. 2).
Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином.
23 квітня 2021 року від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на апеляційну скаргу.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6645 від 23.11.2007, виданого Міністерством юстиції України та посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 256, виданого Головним управлінням юстиції у Луганській області 11.12.2007, здійснює нотаріальну діяльність по Новопсковському районному нотаріальному округу за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5-7).
Приміщення (квартира) за вказаною адресою була набута ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальовим А.О. від 10.06.2010 за № 933 (т.1 а.с.167-169).
Відповідність робочого місця позивача вимогам законодавства підтверджується актом про сертифікацію робочого місця приватного нотаріуса від 28.09.2010, затвердженого  Головним управлінням юстиції у Луганській області (т.1 а.с.8).
Довідкою Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 19.11.2015 про результати проведення планової комплексної перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 , дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за період з 13.11.2012 по 13.11.2015 встановлено, що загальна оцінка організації нотаріальної діяльності нотаріуса дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства – «задовільно» (т.1 а.с.102-110).
30 листопада 2016 року до Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла скарга ОСОБА_2 вх. № Г-610/4 щодо організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 (т.1 а.с.10).
У заяві ОСОБА_2 стверджує, що мешкає у квартирі, яка є приміщенням, де знаходиться робоче місце нотаріуса на праві спільної сумісної власності, а приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_1 заважає його проживанню, що порушує його конституційне право щодо користування своєю власністю.
08.12.2016 за № Г-610/4/4 відповідачем на адресу позивача направлено листа, яким запропоновано до 15.12.2016 надати письмові пояснення щодо порушених у зверненні ОСОБА_2 від 30.11.2016 питань, а також засвідчені належним чином копії документів, які стосуються цього питання (т.1 а.с.9).
13.12.2016 за № 26/01-16 позивачем на адресу відповідача були направлені письмові пояснення з додатками щодо звернення ОСОБА_2 (т.1 а.с.11-12).
Відповідно до вимог статті 2-1 Закону України “Про нотаріат” (зі змінами), підпункту 4.37 пункту 4 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року№ 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 червня 2011 р. за № 759/19497 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22 листопада 2016 року № 3303/5) та наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 19.12.2016 № 201-АГ «Про проведення позапланової перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 » 21.12.2016 Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області було проведено позапланову перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 (т.1 а.с.49).
Про результати проведення позапланової перевірки організації діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 комісією було складено довідку від 26.12.2016, якою встановлено порушення вимог статті 8 Закону України «Про нотаріат», а саме: було встановлено те, що ОСОБА_2 (колишній чоловік позивача), оскільки нерухоме майно належить йому на праві спільної сумісної власності постійно відвідує приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, що спричиняє перешкоди приватному нотаріусу у дотриманні нотаріальної таємниці, загальна оцінка організації нотаріальної діяльності нотаріуса – «незадовільно» (т.1 а.с.13-14). 
28.12.2016 позивачем до Головного територіального управління юстиції у Луганській області було подано свої заперечення (т.1 а.с.53-54).
28.12.2016 протоколом оперативної наради відділу з питань нотаріату за участю начальника Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 25 вирішено застосувати до нотаріуса відповідні заходи реагування, а саме зупинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 з 09 січня 2017 року до усунення виявлених недоліків (т.1 а.с.56-57).
Згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 06 січня 2017 року № 2/В «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 » приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 була зупинена з 10.01.2017 до приведення її робочого місця у відповідність до вимог, встановлених Законом, але не більше 60 днів з дня виявлення порушень (т.1 а.с.59).
Наказом від 03.02.2017 № 45/В виправлено описку в наказі від 06.01.2017 № 2/В (т.1 а.с.98).
Також судом встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06.08.2020 у справі № 420/1390/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - задоволено частково. Визнано гараж загальною площею 23,7кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульний Сергій Миколайович про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання майна спільною власністю осіб які проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, визнання договорів дарування недійсними, скасування державної реєстрації права власності, поділ майна осіб які проживали однією сім`єю - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 140 гривень 55 копійок. Арешт, накладений ухвалою судді Новопсковського районного суду Луганської області від 14.09.2016р., на індивідуальний дачний будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на земельну ділянку кадастровий номер 4423355100:01:002:0165 розташовану за адресою АДРЕСА_3 , належні ОСОБА_3 – скасовано (т.2 а.с.2-11).
Судовим рішенням від 06.08.2020 у справі № 420/1390/16-ц, зокрема, встановлено, що квартира АДРЕСА_4 придбана позивачкою ОСОБА_1 10.06.2010р. (т.2 а.с.13) та відповідно до ч.3, ч.4 ст.334 ЦК України у редакції до 01.01.2013р. її право власності на цю квартиру виникло з моменту нотаріального посвідчення та реєстрації договору - з 10.06.2010, тобто після розірвання її шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 (т.2 а.с.9), який відповідно до ч.2 ст.114 СК України припинився у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу - 07.05.2010. У зв`язку з чим зазначена квартира не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а є приватною власністю позивачки ОСОБА_1 .
Рішення суду набрало законної сили 25.09.2020.
Спірним питанням у справі є правомірність зупинення нотаріальної діяльності позивача.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для припинення нотаріальної діяльності.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3425-XII (далі - Закон №3425).
Відповідно до ст.1 Закону №3425 нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до ст. 2-1 Закону №3425 державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.
Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
Статтею 25 Закону №3425 визначено умови до робочого місця (контори) приватного нотаріуса, відповідно до якої робоче місце (контора) приватного нотаріуса має знаходитись у межах нотаріального округу, в якому приватний нотаріус здійснює нотаріальну діяльність.
Робоче місце (контора) має відповідати таким умовам: 1) забезпечувати дотримання нотаріальної таємниці; 2) давати можливість кожному приватному нотаріусу, який здійснює нотаріальну діяльність, одночасно та незалежно від іншого приватного нотаріуса здійснювати нотаріальну діяльність; 3) бути захищеним від несанкціонованого проникнення; 4) бути забезпеченим сейфом для зберігання печаток, штампів, металевою шафою для зберігання архіву нотаріуса; 5) кількість кімнат у приміщенні, де знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса, не може бути меншою, ніж кількість приватних нотаріусів, які здійснюють нотаріальну діяльність у його межах; 6) бути пристосованим для роботи технічного персоналу з документами у відокремленій від нотаріуса кімнаті.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про нотаріат" вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса встановлюються Міністерством юстиції України.
Наказом Міністерства юстиції України від 23.03.2011 №888/5 затверджено Положення про вимоги робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності (далі - Положення №888/5), яке встановлює єдиний підхід до організації нотаріальної діяльності для покращення якості обслуговування населення, вільного доступу до приміщення, що є робочим місцем приватного нотаріуса (контори), неухильного забезпечення дотримання нотаріальної таємниці при вчиненні нотаріальних дій, суворої схоронності нотаріальних документів, печатки та штампів приватного нотаріуса, спеціальних бланків нотаріальних документів та архіву нотаріуса.
Пунктом 7 Положення №888/5 визначено вимоги до робочого місця приватного нотаріуса, зокрема:
- підпункту 7.1.1 підпункту 7.1 пункту 7 у приміщенні не можуть перебувати особи, діяльність яких не пов`язана з учиненням нотаріальних дій чи наданням додаткових послуг правового чи технічного характеру, пов`язаних з ними, крім осіб, які за договорами (угодами, контрактами) з приватним нотаріусом виконують роботи із забезпечення діяльності приватного нотаріуса (установлення та обслуговування оргтехніки, охоронного обладнання тощо); 
- підпункту 7.4.1 підпункту 7.4 пункту 7 забороняється розміщувати шафи для зберігання архіву у місцях, де відвідувачі можуть безперешкодно до них підійти. У разі зберігання архіву приватного нотаріуса та документів нотаріального діловодства в окремій кімнаті на дверях такої кімнати має бути встановлений дверний замок; 
- підпункту 7.4.2 підпункту 7.4 пункту 7 приміщення, в якому розташоване робоче місце (контора) приватного нотаріуса, має бути придатним для зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності.
Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про нотаріат", Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.33 Закону України "Про нотаріат" перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов`язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.
Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.
Порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.
Згідно вимог п.14 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №357/5 від 17 лютого 2014 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року за №298/25075 (далі - Порядок №357/5), перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.
Згідно з п.2 Порядку № 357/5 позапланова перевірка - не запланована Міністерством юстиції, головним управлінням юстиції комплексна, цільова або контрольна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, а також перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб.
Пунктом 13 Порядку № 357/5 встановлено, що позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції.
За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.
Перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса (пункт 14 Порядку № 357/5).
Пунктом 26 Порядку 357/5 встановлено, що у визначений строк проведення перевірки нотаріус зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до свого режиму роботи, створити умови для проведення перевірки, надати комісії всі необхідні документи та відомості, а також за потреби усні та письмові пояснення з питань, що стосуються предмета проведення перевірки.
Пунктом 29 Порядку 357/5 передбачено, що при перевірці організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса перевіряються, серед іншого: правові підстави для зайняття приміщення, яке займає приватний нотаріус, кількість кімнат та їх площа; правові підстави для здійснення приватним нотаріусом нотаріальної діяльності; наявність акта про сертифікацію робочого місця; відповідність робочого місця вимогам, установленим чинним законодавством; пристосованість приміщення, де знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса, для роботи з технічним персоналом та забезпечення нотаріальної таємниці; захищеність від несанкціонованого проникнення в приміщення (наявність засобів захисту на вхідних дверях, дверях робочого кабінету нотаріуса, вікнах тощо); наявність засобів охоронної та пожежної сигналізації; умови зберігання архіву нотаріуса; умови зберігання спеціальних бланків нотаріальних документів, документів нотаріального діловодства, печаток, штампів.
Відповідно до ст. 29-1 Закону України № 3425, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється на час дії таких обставин, зокрема, якщо приватний нотаріус не має приміщення  для  розміщення робочого  місця  або  це приміщення не відповідає встановленим цим Законом умовам, - до усунення цих недоліків, але не більше 60 днів з дня виявлення цього порушення. 
Приватний нотаріус вправі зупинити нотаріальну діяльність  за власним  бажанням на строк,  що не перевищує двох місяців протягом календарного року,  або на більший  строк  за  наявності  поважних причин (вагітність, догляд за дитиною, хвороба тощо). 
Про зупинення нотаріальної діяльності на строк більше трьох днів приватний  нотаріус  зобов`язаний  не  пізніше  ніж  за один робочий  день  до  дня  зупинення нотаріальної діяльності письмово повідомити Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в   Автономній  Республіці  Крим,  головні  управління  юстиції  в областях,  містах  Києві  та  Севастополі із зазначенням причин та строку відсутності.
Порядок зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса визначений вимогами статті 29-2 Закону України № 3425.
Підстави припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса встановлені статтею 30 Закону України «Про нотаріат».
Відповідно до статті 30-1 Закону України № 3425 припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на момент перевірки та постановлення оскарженого наказу здійснювала свою нотаріальну діяльність у приміщенні (квартирі) за адресою: квартира АДРЕСА_4 . 
За рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06.08.2020 у справі № 420/1390/16-ц, яке  набрало законної сили, визнано, що вказана квартира належить самій позивачці, право власності на яку набуте нею  з моменту нотаріального посвідчення та реєстрації договору - з 10.06.2010. 
Відтак, 26.12.2016 під час проведення перевірки діяльності позивача комісією встановлено недостовірні обставини, що ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира, яке є робочим місцем ОСОБА_1 , яку він постійно відвідує, що спричиняє перешкоди нотаріусу у дотриманні нотаріальної таємниці, у зв`язку з чим 06.01.2017 відповідачем прийнято спірний наказ № 2/В «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_1 », яким приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Герасимчук Вероніки Олександрівни зупинена з 10.01.2017 до приведення її робочого місця у відповідність до вимог, встановлених Законом, але не більше 60 днів з дня виявлення порушень.
Крім того, колегія суддів зазначає, що є неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо правомірності спірного рішення та посилання на пояснення позивача про вільний доступ до приміщення нотаріуса її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , які зазначені в довідці від 26.12.2016 року, оскільки дані обставини не підтверджені належними та допустимим доказами та заперечувались позивачем.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
                                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 812/82/17  - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі № 812/82/17 – залишити без змін
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 26 квітня 2021 року
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення  складено 28 квітня 2021 року.

Судді                                                                                                 А.В. Гайдар
                                                                                                               І.Д. Компанієць
                                                                                                               Л.В. Ястребова