Справа №586/758/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ситайло О. І.	
Номер провадження 33/816/88/21 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  185-10 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання – Шумарової О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Безрукова В.В., розглянувши у режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Безрукова В.В. на постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи ФОП « ОСОБА_2 »,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.  

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 17.09.2020 року об 11 год. 00 хв. на східній околиці смт.Зноб-Новгородське на території Середино-Будського контрольованого прикордонного району Сумської області був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування" громадянин України ОСОБА_1 , який у складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_3 не виконав неодноразову і наполегливу вимогу пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу, припинити поведінку протиправної діяльності, що виразилась у погрозах, нецензурній лайці на адресу прикордонного наряду та спробі втечі від нього. Правопорушення здійснив в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185-10 КУпАП. 

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник Безруков В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог вказував, що обставини зазначені в протоколі не відповідають фактичній дійсності. Так захисник Безруков В.В. вказував, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відпочивали біля магазину «Караван». В подальшому до них під`їхав службовий автомобіль Державної прикордонної служби, екіпаж якого проводив заходи з пошуку транспортного засобу та виявлення осіб причетних до порушення на державному кордоні.
Старший наряду ОСОБА_4 вийшов з автомобілю та висловив незадоволення у їх бік, сів в автомобіль та поїхав. Після чого, ОСОБА_3 вирішив поїхати з магазину та підвезти ОСОБА_1 додому, шлях до якого пролягав через заставу. Зупинившись біля застави ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вирішили запитати причини невдоволення висловлені ОСОБА_4 біля магазину. З незрозумілих причин ОСОБА_4 дістав табельну зброю та зробив попереджувальний вистріл у повітря після чого вони поїхали на АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , де їм назустріч виїхали два мотоцикли зі знайомими їм працівниками прикордонної служби , які при розмові з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не вимагали будь-яких документів. В подальшому, приїхав наряд під керівництвом ОСОБА_4 , який здійснив затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без пояснення причин затримання та причин застосування кайданок.
Вказував апелянт і про те, що в постанові суду не вказано хто саме вимагав документи, суду відповідних доказів не надано та судом вказані обставини встановлені не були, що на думку апелянта виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП.
Звертав увагу захисник і на те, що протокол складено особою, яка є потерпілою стороною та не має права в такому випадку складати процесуальних документів, окрім надання пояснень щодо обставин події.
Стверджував апелянт і про те, що фабула порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції частини 2 ст. 185-10 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.
Крім того, судом розглядалися саме обставини, що відбувалися на вул. Руденька, які є предметом розслідування і кримінального провадження за ч. 1 ст. 345 КК України, а особа не може бути одночасно притягнута за ті самі дії і до кримінальної, і до адміністративної відповідальності.
Наголошував захисник Безруков В.В. і на тому, що посилання на письмові пояснення працівників прикордонної служби не можуть бути належними доказами у справі без фактичного допиту вказаних осіб у суді.
Крім того, захисник Безруков В.В. зазначав про порушення права на особисту участь ОСОБА_1 в судовому засіданні, оскільки судом незаконно було визнано дійсну хворобу захисника, як намагання затягування строку розгляду справи, що на переконання захисника стало порушенням права на захист ОСОБА_1 і являється підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Безрукова В.В., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, постанову суду першої інстанції, скасувати а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги та допитавши свідків, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до положень статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.
Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом першої інстанції доказами у їх сукупності.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.09.2020 року серії СхРУ № 233497 17.09.2020 року об 11 год. 00 хв. на східній околиці смт.Зноб-Новгородське на території Середино-Будського контрольованого прикордонного району Сумської області був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування" громадянин України ОСОБА_1 , який у складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_3 не виконав неодноразову і наполегливу вимогу пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу, припинити поведінку протиправної діяльності, що виразилась у погрозах, нецензурній лайці на адресу прикордонного наряду та спробі втечі від нього. Правопорушення здійснив в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.1).
Допитаний під час судового засідання суду першої інстанції заступник начальника відділення прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Зноб-Новгородське» (тип В) відділу прикордонної служби «Середина Буда» І категорії (тип Б) лейтенант ОСОБА_4 , показання якого суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу свого рішення, повідомив, що 17.09.2020 року о 08-00 год. він перебував у прикордонному наряді «Група реагування», до складу якого увійшли: старший прапорщик ОСОБА_5 , старшина ОСОБА_6 та молодший сержант ОСОБА_7 .
Після отримання повідомлення о 08-20 год. від прикордонного наряду «Прикордонний патруль» про виявлення слідів наїзду на контрольну слідову смугу транспортним засобом без перетину Державного кордону в районі інформаційно-попереджувальної таблички №2503-2505 на напрямку н.п. Нововасилівка (Україна) – н.п. Біла Берізка (Російська Федерація), прикордонний наряд «Група реагування» розпочав проводити заходи з пошуку транспортного засобу та виявлення осіб, причетних до порушення на Державному кордоні. Під час опитування місцевих жителів було встановлено, що розшукуваний автомобіль марки «Джип» зеленого кольору ймовірно належить громадянину ОСОБА_1 , жителю смт.Зноб-Новгородське Середино-Будського району. З метою з`ясування обставин вчинення вищезазначеного правопорушення прикордонний наряд вирушив за місцем мешкання ОСОБА_1 , де їм стало відомо, що останній перебуває в центрі смт.Зноб-Новгородське.
Близько 10-10 год. прикордонним нарядом біля магазину «Караван» в смт.Зноб-Новгородське був виявлений ОСОБА_1 , який разом з ОСОБА_3 вживали спиртне, та автомобіль темно-зеленого кольору марки «Toyota». Вищезазначені громадяни, побачивши службовий автомобіль прикордонного наряду, відреагували на нього неадекватно: свистіли та кричали. Лейтенант ОСОБА_4 наказав водієві автомобіля, старшині ОСОБА_6 , розвернутися та зупинитися біля даного магазину, після чого вийшов з транспортного засобу, і в цей час ОСОБА_3 став наближатися до ОСОБА_4 , тримаючи в руках ніж, виражаючись нецензурною лайкою в його бік та погрожуючи останньому фізичною розправою. З метою уникнення конфліктної ситуації лейтенант ОСОБА_4 повернувся до службового автомобіля та наказав водієві повертатися до підрозділу. Відразу після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сіли в автомобіль темно-зеленого кольору марки «Toyota» та стали переслідувати прикордонний наряд.
Біля воріт підрозділу службовий автомобіль прикордонного наряду був підрізаний автомобілем темно-зеленого кольору марки «Toyota» під керуванням ОСОБА_3 , який разом з ОСОБА_1 вийшли з авто та стали погрожувати прикордонному наряду фізичною розправою, виражаючись при цьому нецензурною лайкою. Лейтенант Токовенко О.Л. вийшов з автомобіля, представився та попередив ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про те, що в разі неприпинення ними протиправної поведінки ним буде застосована зброя. На що останні не відреагували, через що ОСОБА_4 , вбачаючи реальну загрозу в діях зазначених осіб для себе та своїх підлеглих, зробив попереджувальний постріл вгору зі зброї «АКС-74». Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зробили декілька кроків назад, та, висловлюючи погрози в бік ОСОБА_4 , членів його родини та інших членів прикордонного наряду, сіли в автомобіль та поїхали в невідомому напрямку. На вимогу ОСОБА_4 зупинитися та не залишати місце події останні не відреагували.
Близько 10-30 год. лейтенанту ОСОБА_4 надійшло повідомлення, що на прикордонний наряд «Прикордонний патруль» у складі: старшого прапорщика ОСОБА_8 та прапорщика ОСОБА_9 був здійснений напад ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Лейтенант ОСОБА_4 , очоливши прикордонний наряд «Група реагування» у складі: лейтенанта ОСОБА_10 , старшого прапорщика ОСОБА_5 , старшини ОСОБА_6 та старшого сержанта ОСОБА_11 , прибувши на місце події, побачили, як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 хапали членів наряду «Прикордонний патруль» за формений одяг та зброю, погрожували фізичною розправою. Вийшовши зі службового автомобіля, лейтенант ОСОБА_4 представився, пред`явив документи та попросив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надати документи, що підтверджують особу, документи на транспортний засіб, та припинити протиправну поведінку. Зазначені особи документи на вимогу не надали та продовжували погрожувати працівниками ДПСУ, внаслідок чого були затримані останніми із застосуванням металевих кайданків. Через деякий час приїхали працівники Національної поліції України.
Крім цього, молодший сержант ОСОБА_7 зазначив, що під час несення служби в прикордонному наряді він та його товариші по службі були вдягнуті у формений одяг з розпізнавальними знаками, службовий автомобіль також містить розпізнавальні написи та знаки, що свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час вчинення протиправних дій усвідомлювали, що погрожують та чинять опір саме працівникам Державної прикордонної служби України.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надали пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4 .
Вищезазначені обставини підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 17.09.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий та поміщений у спеціальне приміщення відділення інспекторів прикордонної служби «Сонич» відділу прикордонної служби «Глухів І катергорії» (тип Б) (а.с.7).
Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_12 вбачається, що 17.09.2020 року близько 10-20 год. біля магазину «Караван» в смт. Зноб-Новгородське бачив двох цивільних чоловіків та транспортний засіб типу «Джип». Цивільні чоловіки перебували в стані алкогольного сп`яніння та побачивши автомобіль прикордонної служби почали до нього бігти, нецензурно лаялися в бік службового автомобіля, кидали каміння. Автомобіль Державної прикордонної служби зупинився і з нього вийшов один військовий, побачивши якого цивільна особа побігла до військовослужбовця, при цьому погрожуючи йому. Після чого автомобіль Державної прикордонної служби поїхав, а «Джип» почав його переслідувати. (а.с.24)
З пояснень ОСОБА_13 вбачається, що приблизно о 10-40 год. він був свідком того, що на вул. Руденька в смт. Зноб-Новгородське стояв автомобіль темно-зеленого кольору та два мотоцикли прикордонної служби. У двох військовослужбовців ( ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ) виник конфлікт з цивільними особами з незенцурною лайкою та штовханнями. Пояснення свідка ОСОБА_16 містять аналогічні твердження. (а.с.25)
Також, з письмових пояснень свідка ОСОБА_16 вбачається, що він став свідком того, як 17.09.2020 року близько 10.40 год. рухаючись по вулиці Руденька в смт. Зноб-Новгородське він бачив автомобіль марки «Тойота», темно-зеленого кольору, який різко зупинився та перегородив дорогу мотоциклу військовослужбовців ДПСУ, які рухалися назустріч один одному, після чого з автомобілю вийшли двоє цивільних осіб та почали кричати до військових. 
Крім того, поясненнями дільничного інспектора прикордонної служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора прикордонної служби ОСОБА_7 , старшини – начальника групи логістики ОСОБА_5 , старшого техніка ОСОБА_6 та дільничного інспектора прикордонної служби ОСОБА_9 підтверджують пояснення, надані ОСОБА_4 відносно того, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_3 при описаних вище обставинах не виконали законні вимоги працівників прикордонної служби та висловлювались на адресу прикордонного наряду нецензурною лайкою та погрожували їм фізичною розправою.

Крім показань очевидців зазначених подій суд першої інстанції також обґрунтовано поклав  в основу свого рішення і рапорт заступника начальника ВІПС «Зноб Новгородське» (тип В) впс «Середина Буда» І категорії (тип Б) з персоналу ОСОБА_17 , в якому зафіксовано характер відбитки слідів протектору шин автомобіля, що були виявлені в ході огляду контрольно-слідової смуги на напрямку «Біла Берізка (Російська Федерація) – Нововасилівка (Україна)»; фото таблиці місця наїзду на КСС 17.09.2020 року; порівняльну таблицю фото протектору шин встановлених на транспортному засобі «Тойота Ленд Крузер» зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 та фото відтиску на ґрунті, (а.с. 32-41) протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.09.2020;  та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.09.2020 №218, згідно якого на зазначену дату ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

Крім того, як слідує із відеозаписів з оптичнних DVD-R дисків, які були досліджені як судом першої інстанції в ході судового розгляду, так і апеляційним судом під час підготовки до апеляційного розгляду справи з огляду першого диску встановлено, що відеозапис здійснювався з камери відеоспостереження, розташованої на будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по вул. Вокзальна, 18, смт.Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, на якому зображено, як повз приміщення магазину «Караван» проїхав автомобіль білого кольору, та через декілька хвилин, розвернувшись, проїхав ще раз та зупинився біля зазначеного магазину. Із салону авто вийшов чоловік у форменому одязі, до якого відразу підійшов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Військовослужбовець відразу повернувся до автомобіля, після чого транспортний засіб рушив. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рушили в бік від`їжджаючого автомобіля, розмахуючи руками, при чому правою рукою ОСОБА_3 тримав предмет, ззовні схожий на ніж, яким декілька разів замахнувся в бік даного транспортного засобу. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сіли в автомобіль темно-зеленого кольору та на значній швидкості поїхали за військовослужбовцями. 
На наступних відеозаписах зображений ОСОБА_1 , який лежав на землі із вдягнутими на руки кайданками, пручався та намагався підвестися, при цьому виражаючись нецензурною лайкою та погрозами в бік працівників прикордонної служби.
Аналізуючи вищевказані відеозаписи, суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого  висновку, що вони повністю узгоджуються з показами свідків, допитаних під час судового засідання, та письмовими поясненнями осіб, які були безпосередньо присутні під час вчинення адміністративного правопорушення.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Згідно з абзацом другим пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 (v0008700-92 ) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, аналізуючи докази у справі, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.
Що стосується доводів апелянта стосовно того, що обставини зазначені в протоколі не відповідають фактичній дійсності, то суд апеляційної інстанції критично оцінює такі доводи, оскільки обставини події були повно встановлені, з`ясовані та підтверджені сукупністю зібраних в справі доказів, а тому такі доводи, на переконання апеляційного суду, є обраним способом захисника Безрукова В.В. та ОСОБА_1 уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Не може суд апеляційної інстанції взяти до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_18 з приводу його тверджень щодо того, що в постанові суду не вказано хто саме вимагав документи, суду відповідних доказів не надано та судом вказані обставини встановлені не були, що на думку апелянта виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, оскільки фабула адміністративного правопорушення в протоколі містить окрім вказівки про неодноразову та наполегливу вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу, ще й інший перелік діянь, вчинення, яких інкримінувалось ОСОБА_1 , а тому зазначені доводи не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні. 
Безпідставними, на переконання суду апеляційної інстанції, є і доводи апелянта відносно того, що протокол складено особою, яка є потерпілою стороною та не має права в такому випадку складати процесуальних документів, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаний протокол був складений інспектором прикордонної служби 1-ої категорії відділу прикордонної служби «Середина-Буда» прапорщиком Нишенко Віталією Вікторівною, яка в даній справі про адміністративне правопорушення не була визнана потерпілою, а тому апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку, що вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою.
Критично суд апеляційної інстанції ставиться і до доводів апелянта з приводу того, що фабула порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції частини 2 ст. 185-10 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків, а відповідно до Рішення Конституційного суду України у Справі N 1-28/2011 від 11 жовтня 2011 року, таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень військовослужбовців при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють порядок, а тому враховуючи вищевикладене, на переконання апеляційного суду об`єктивна сторона злісної непокори може включати і альтернативні дії чи бездіяльність особи, які можуть свідчити про факт явної непокори законній вимозі війсьвослужбовців. При цьому, у фабулі правопорушення вказана і необхідна для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП кваліфікуюча ознака – «громадянин України ОСОБА_1 , який у складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_3 », тобто зазначено, що правопорушення вчинене групою осіб.
Будь – яких підстав вважати вказаний протокол, як недопустимий доказ ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Що стосується тверджень апелянта  - адвоката Безрукова В.В. відносно того, що судом першої інстанції розглядалися саме обставини, що відбувалися на вул. Руденька, які є предметом розслідування і кримінального провадження за ч. 1 ст. 345 КК України, а особа не може бути одночасно притягнута за ті самі дії і до кримінальної, і до адміністративної відповідальності, то доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Частиною 1 п. 8 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту. 
Так, з дослідженого обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12020200250000227 відносно ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, наданого під час судового засідання під час апеляційного провадження, вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, приблизно о 10-12 год., ОСОБА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 , сів до автомобілю марки «Toyota Land Cruiser» зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить батьку ОСОБА_3 - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 керуючи автомобілем їхав за службовим автомобілем «Renault DUSTER» на якому рухався наряд віпс «Зноб-Новгородське» (тип В). Наздогнавши службовий автомобіль «Renault DUSTER», який знаходився біля тильних воріт приміщення віпс «Зноб-Новгородське» (тип В), яке розташоване за адресою вул. Вокзальна, 2, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумської області, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser» зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , заблокував виїзд службового автомобілю на проїжджу частину. Надалі ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшов з автомобілю та рухався в сторону лейтенанта ОСОБА_4 та прикордонного наряду, при цьому виражався нецензурною лайкою та висловлював погрози вбивством в адресу останнього та інших працівників прикордонної служби. В свою чергу лейтенант ОСОБА_4 усвідомлюючи, що йому та працівникам прикордонної служби може загрожувати небезпека, ОСОБА_4 відійшов на два кроки назад та здійснив один попереджувальний постріл у повітря з табельної зброї «АК-74». Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сіли до автомобілю марки «Toyota Land Cruiser» зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , та покинули місце події.

В той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2020 року складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що 17.09.2020 року об 11 год. 00 хв. на східній околиці смт.Зноб-Новгородське на території Середино-Будського контрольованого прикордонного району Сумської області був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування" громадянин України ОСОБА_1 , який у складі групи осіб спільно з громадянином ОСОБА_3 не виконав неодноразову і наполегливу вимогу пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу, припинити поведінку протиправної діяльності, що виразилась у погрозах, нецензурній лайці на адресу прикордонного наряду та спробі втечі від нього. Правопорушення здійснив в стані алкогольного сп`яніння.
Проаналізувавши зазначені процесуальні документи, суд апеляційної уваги звертає уваги, що зазначені в них обставини не є тотожними, зокрема ці дві події сталися в різний час – адміністративне правопорушення мало місце об 11-00 год., а кримінальне правопорушення о 10-12 год.,  як відрізняється зміст і фабули події. 

Крім того, в ході апеляційного розгляду захисником Безруковим В.В. наголошувалось, що на даний час відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 на неправомірні дії працівників прикордонної служби. На що апеляційний суд зазначає що, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника прикордонної служби при виконанні ним службових обов`язків саме по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, що відносно працівників прикордонної служби, відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування, тому доводи апелянта і в цій частині є необґрунтованими.

Доводи захисника Безрукова В.В. відносно того, що посилання на письмові пояснення працівників прикордонної служби не можуть бути належними доказами у справі без фактичного допиту вказаних осіб у суді, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказані доводи спростовуються змістом постанови, з якої вбачається, що під час судового засідання були безпосередньо допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_20 . При цьому їх покази узгоджуються між собою та з матеріалами справи, є послідовним та логічними, о тому підстав не довіряти вказаним показам свідків як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.

Не може апеляційний суд погодитись і з доводами апеляційної скарги відносно того, що судом незаконно було визнано дійсну хворобу захисника, як намагання затягування строку розгляду справи, що на переконання захисника стало порушенням права на захист ОСОБА_1 і являється підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи багаторазово було відкладено, зокрема 05.10.2020 року – у зв`язку із клопотанням ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, 07.10.2020 року через зайнятість адвоката Хурсенка О.С., який був захисником Павлюченка О.В., у іншому провадженні, 20.10.2020 року – у зв`язку із захворюванням ОСОБА_1 , 29.10.2020 року – у зв`язку із заміною адвоката, який також не зміг взяти участь в судовому засіданні через перебування на лікарняному.
У відкладені дати розгляду справи у зв`язку із клопотаннями захисника Безрукова В.В. через його перебування на лікарняному - 18.11.2020 року, 01.12.2020 року та 08.12.2020 року, ні захисник Безруков В.В., ні ОСОБА_1 не з`являлися. З матеріалів справи також вбачається і відсутність будь-яких документів, на підтвердження факту захворювання захисника Безрукова В.В., а оскільки строк притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , встановлений ст. 38 КУпАП, мав закінчитися 17.12.2020 року, то на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Безрукова В.В.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги захисника Безрукова В.В. в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Середино-Будського районного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Безрукова В.В. на цю постанову, без задоволення. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.