20.04.21
22-ц/812/573/21
Провадження №22-ц/812/573/21

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

        20 квітня 2021 року м. Миколаїв
колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,
із секретарем судового засідання: Біляєвою В.М.
за участю: позивачки ОСОБА_1 , її представника -  ОСОБА_2 , представника відповідача - Свєтлікова Д.Ю., 
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №489/2822/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення, яке постановив Ленінський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Губницького Дмитра Григоровича у приміщенні цього суду 29 січня 2021 року, повний текст якого виготовлений 02 лютого 2021 року, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж при здійсненні нарахування акту-розрахунку необлікових об`ємів природного газу,

в с т а н о в и л а :

       У червні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз») про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дії оператора газорозподільних мереж при здійсненні нарахування акту-розрахунку необлікових об`ємів природного газу.
       Позов мотивовано тим, що позивачка мешкає в будинку по АДРЕСА_1 та отримує послуги з газопостачання від відповідача на сім`ю у складі 2 осіб (вона та син 2001 р. народження). Власником будинку був її батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та мав пільги як учасник бойових дій, інвалід 2 групи. Її мати ОСОБА_4 , мешканець будинку, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про смерті кожного з батьків вона повідомляла співробітників відповідача та надавала копії свідоцтв про смерть, а у відповідь їй роз`яснювали, що після закінчення строку на прийняття спадщини вона зможе укласти тимчасовий договір на газопостачання. У будинку у 2008 р. був встановлений газовий лічильник, міжповірочний інтервал якого сплив у 2016 р. Після звернення позивача до відповідача у жовтні 2019 р. із заявою про укладення договору відбулася перевірка цього лічильника на місці та виявлено порушення, після якого комісією відповідача встановлено, що на лічильнику встановлена фальсифікована пломба заводу-виробника Франції 1995 р. випуску, а не заводу-виробника України, який виготовив лічильник у 1996 р.  ОСОБА_1 зазначає, що ні вона ні її батьки не втручалися в роботу лічильника, оскільки останні сплачували за послуги всього 25% від вартості спожитого газу через наявність пільг. Вважає, що це є помилкою заводу-виробника. Наполягає, що навіть у разі будь-яких неправомірних дій з боку її батька по відношенню до лічильника, вона особисто про це не знає, відповідати за нього не може. Також стверджує, що через прострочення відповідачем часових інтервалів періодичної повірки відповідач зобов`язаний визначити обсяг спожитого газу по об`єкту споживача за фактичними даними лічильника газу. Крім того, про рішення комісії на засіданні позивачу оголошено було, лише просили надати деякі документи, копія рішення комісії їй так і надходила. Вона отримала поштою у січні 2020 р. тільки акт-розрахунок без пояснень до нарахування. До того ж, перевіривши акт-розрахунок,  ОСОБА_1 дійшла висновку, що відповідачем помилково враховано кількість осіб, а саме - 4, оскільки в будинку зареєстровані лише 2 особи, а також не взято до уваги, що газові прилади в неопалювальний сезон для опалення житла нею не використовуються. За вірним, на думку позивачки, розрахунком сума донарахування повинна скласти 6226 грн. 89 коп. У відповідь на її письмові претензії працівники відповідача усно попередили її про відключення газу, у зв`язку з чим, позивачка звернулася письмово до відповідача з проханням не відключати газ до вирішення цього питання в судовому порядку. Однак, відповідач наполягає на сплаті повної суми боргу, а саме - 25807 грн. 04 коп. або пропонує скласти з угоду про реструктуризацію боргу. За спожитий природний газ позивачка розраховується вчасно і заборгованості не має. Проте, у зв`язку з тяжким фінансовим станом не в змозі сплатити вказаний борг за виявлене порушення.
       Посилаючись на викладене, а також на те, що договір постачання природного газу був укладений з її батьком ОСОБА_1 , а тому під час перевірки вона не була відповідальною особою, позивачка просила скасувати рішення комісії від 13 грудня 2019 р. про нарахування їй необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості в сумі 25807 грн. 04 коп. та скасувати акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та його вартості, який був складений на підставі вказаного рішення комісії, як невірно розрахований. 
       03 вересня 2020 р. від відповідача надійшов відзив, який мотивований наступним. Будинком АДРЕСА_1 володів батько позивачки, вона сама зареєстрована в ньому з 1994 р. Після смерті батька ОСОБА_1 визнана спадкоємцем першої черги за законом. Газ на дану адресу подається відповідачем, споживається та оплачується позивачкою. Вона прийняттям послуги фактично приєдналася до публічного договору розподілу природного газу відповідно до п. 7 гл. 3 розділ 6 КГС. Виявлення факту втручання в роботу лічильника (підробки пломби заводу виробника) було оформлене Актом про порушення №00001885 та Актом про виявлення порушення №3309, актом демонтажу лічильника для проведення експертизи, протоколом щодо направлення засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) та пломби на експертизу (усі від 31 жовтня 2019 р.), які складені в присутності сина позивачки ОСОБА_5 (зареєстрований в будинку з 08 травня 2001 р.) без зауважень. Експертиза проводилася 05 листопада 2019 р. (акт №520) в присутності представника споживача. Експертизою було встановлено, що на лічильнику встановлена фальсифікована пломба: відбиток тавра, який не відповідає опису заводу-виробника, так як лічильник виготовлений у 1996 р. на заводі в Україні, а встановлена пломба має відбитки, схожі на клейма 1995 р. заводу-виробника Франції. Томку комісія дійшла висновку, що має місце доступ до відлікового механізму лічильника газу і він непридатний до подальшого використання. Таке було кваліфіковано відповідно до КГС як несанкціонований відбір природного газу через несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, у зв`язку з чим було проведено нарахування необлікованих об`ємів природного газу, яке відбувалося, виходячи з наявних приборів: газової плити та опалювального приладу КС «Житомир»; розміру опалювальної площі будинку 149,6 кв.м.; кількості мешканців в будинку: з квітня по серпень 2019 р. - 4 особи, з вересня по жовтень 2019 р. - 2 особи (з часу подання повідомлення про зміну персоніфікованих даних споживача, опалювального періоду); вирахуванням фактично сплачених сум споживачем; не врахування пільг та субсидій відповідно до КГС при розрахунку донарахованого об`єму газу. Споживачем не надано даних на спростування факту підроблення пломби, самостійно до експертної незалежної установи позивачка не зверталася. Стосовно цього лічильника була проведена відповідно до п. 10. глави 10 розділу 10 КГС позачергова повірка і складена довідка №169/1976 від 05 листопада 2019 р. про непридатність ЗВТ. Факт виявлення порушення у будинку, яким користується позивач не спростований ним. За такого відповідач просив відмовити у позові.
       Разом з відзивом відповідачем надані письмові пояснення щодо розрахунку з прикладами донарахування обсягу газу.
       В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав підтримали.
       Представник відповідача позовні вимоги просив залишити без задоволення з викладених у відзиві підстав.
       Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.
       Скасовано акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, який складений стосовно ОСОБА_1 згідно рішення засідання постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу, оформленим протоколом №47 від 13 грудня 2019 року про задоволення акту про порушення №00001885 від 31 жовтня 2019 р.
       Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.
       В частині інших позовних вимог відмовлено.
       Рішення суду мотивовано тим, що суд на підставі досліджених доказів вважав доведеним несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, виявлене 31 жовтня 2019 року.
Враховуючи, що позивачкою не оспорювалася процедура виявлення та фіксації цивільного правопорушення 31 жовтня 2019 року, а також процедура розгляду правопорушення відповідачем відповідно до розділу XI КГС, експертиза лічильника проведена комісією, створеною у відповідності до вимог Кодексу ГРС, її засідання відбувалося в присутності представника споживача, повноваження якого самим позивачем не заперечувались, споживач своєї незгоди з результатами експертизи лічильника не заявляв, клопотання про проведення додаткової експертизи щодо відповідності клейма/тавра року випуску лічильника та походження з певного заводу-виробника в спеціалізованій лабораторії не заявляв, суд дійшов висновку, що рішенням засідання постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу, оформленим протоколом №47 від 13 грудня 2019 року правомірно задоволено акт про порушення №00001885.
Суд відхилив доводи позивачки щодо не існування обов`язку з факту отримання послуг газопостачання перед відповідачем до подання заяви про приєднання у 2020 році, оскільки позивачка є споживачем послуг, що надаються відповідачем, через прийняття їх після смерті батьків і прийняття спадщини, оплати нею послуг тощо. 
Також суд відхилив посилання позивачки на недоведену причетність її чи іншого члена її сім`ї до порушення, зафіксованого відповідачем, оскільки на осіб, які б могли вчинити втручання в лічильник, який був на території споживача до моменту виявлення 31 жовтня 2019 року, нею не вказувалося.
Також суд дійшов висновку, що вимога про скасування акту-розрахунку є обґрунтованою.
При цьому суд виходив з того, що у направлених позивачці оригіналі акту-розрахунку та рахунку на сплату вартості необлікованих об`ємів природного газу немає власне розрахунку, тобто складових та арифметичних операцій, які призводять до підсумку.
Представником відповідача до відзиву долучений розрахунок - додаток №1 до акту про порушення №00001885 від 31 жовтня 2019 року та пояснення до нього, але це не виправляє дефектності акту-розрахунку, наданого відповідачем позивачці, і не усуває неможливості його самостійної перевірки на час його видання.
За такого суд вважав, що не може висловитися щодо правомірності застосування окремих складових розрахунку та правильності арифметичних дій в ньому, через відсутність як складових так і математичних операцій, тому його слід скасувати в повному обсязі, що не перешкоджає складанню відповідачем надалі обґрунтованого розрахунку.
При цьому суд звернув увагу відповідача на наступне.
Згідно п. 6 гл. 3 розділу 6 КГС якщо в результаті зміни власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.
Відповідачем не заперечується, що зміни відомостей про склад сім`ї було доведено до відповідача не пізніш ніж 17 вересня 2019 року, але до дня виявлення порушення та затвердження розрахунку.
В даній нормі не зазначено, що факт подання заяви після смерті споживача спростовує відсутність споживання з боку померлого до дати подання такої заяви.
У КГС (п. 12 глави 5 розділу XІ КГС) прямо передбачена можливість оскарження об`єму та/або вартості необлікованого (донарахованого) природного газу.
Тому суд вважає такий спосіб захисту - скасування акту-розрахунку таким, що відповідає законодавству.
Доводи позивачки про порушення відповідачем міжповірочного інтервалу лічильника не перебувають у причино-наслідковому зв`язку із правопорушенням, що розглядається, тому суд їх до уваги не взяв. 
Суд також дійшов висновку, що вимога про припинення протиправних дій відповідача по відношенню до позивачки (погрози відключення постачання газу до вирішення питання в справі), не є вимогою позову як такого, мотивування ця вимога не містить, тому не підлягає вирішенню по суті.
       В апеляційній скарзі представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» вказує, що рішення суду в частині скасування акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу, який складений стосовно ОСОБА_1 , є незаконним та необґрунтованим та просить скасувати рішення в цій частині, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині, іншу частину рішення залишити без змін. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, задовольняючи частково позов, не врахував, що позивач був обізнаний про порядок розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, висловлював свою незгоду з обґрунтованістю розрахунку необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу та їх вартості, про що свідчить претензія позивача від 20 січня 2020 року на адресу АТ «Миколаївгаз» з альтернативним розрахунком необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості (є додатком до позовної заяви). Наявність спору щодо законності нарахування необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу та їх вартості власне і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду. Між тим суд в порушення вимог ч. 3 ст. 89, пунктів 2 та 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України не навів висновків щодо аргументів та заперечень сторін стосовно обґрунтованості розрахунку необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу та їх вартості, не зазначив мотиви відхилення письмових доказів та письмових пояснень АТ «Миколаївгаз», наданих на підтвердження розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості.
За такого, на думку представника відповідача, доводи суду, що він не може висловитися щодо правомірності застосування окремих складових акту-розрахунку та правильності арифметичних дій в ньому через відсутність як складових так і математичних операцій, є безпідставними.
Також в апеляційній скарзі зазначено, що має місце невідповідність висновків, викладених у оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Зокрема, суд зазначає, що Акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та його вартості складено з дефектами, які унеможливлюють його перевірку на час видання, а саме відсутністю в Акті-розрахунку власне розрахунку, а саме складових та арифметичних операцій, які призводять до підсумку.
Однак місцевим судом не враховано, що Кодекс ГРМ не зобов`язує Оператора ГРМ вносити до Акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості дані щодо складових та арифметичних операцій, які призводять до підсумку. Абзацем 3 пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ встановлені показники, які слід враховувати при складанні акту-розрахунку заборгованості. Між тим, судом залишено поза увагою, що при складанні акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, відповідачем дотримані приписи абзацу 3 пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ.
Залишилась поза увагою суду та обставина, що цифрові дані, які містяться в наданих АТ «Миколаївгаз» до суду та позивачу Акті-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, Розрахунку заборгованості за необлікований об`єм природного газу, Письмових поясненнях щодо розрахунку необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу та їх вартості від 02 вересня 2020 року вих. № 540007-СЛ-17388-0920, арифметично узгоджуються між собою.
Ці обставині взагалі не знайшли свого відображення в мотивувальній частині судового рішення.
При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції до спірних правовідносин безпідставно не застосовані норми пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, які встановлюють порядок нарахування необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу.
Судом не враховано, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема, ст. 16 ЦК України, оскільки результат нарахування збитків, у формі будь-якого документу, є внутрішнім документом АТ «Миколаївгаз», що не є актом, у розумінні ст. 16 ЦК України, та вказаний документ не є обов`язковим до виконання, нормативним актом, а лише містить розрахунок суми збитків, завданих АТ «Миколаївгаз» внаслідок протиправних дій позивача. Відповідно, приймаючи будь-які внутрішні документи (розрахунки), АТ «Миколаївгаз» не може порушити права споживача, а оскарження та скасування внутрішніх документів відповідача, зокрема Акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, не є законним способом захисту в межах цивільного процесуального законодавства України. Вказаний документ може бути доказом під час вирішення іншого спору, в якому оспорюються дії, рішення, які є обов`язковими для виконання, зокрема, при визнанні неправомірними дій відповідача у разі відключення від газопостачання або при заявленому позові про стягнення збитків, завданих споживачем, вирішуючи які суд буде зобов`язаний дати оцінку названим документам.
Оскарження Акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості не передбачено чинним законодавством. Приписи абзацу 2 пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ передбачають можливість оскарження споживачем незаконних дій Оператора ГРМ по визначенню об`єму та/або вартості необлікованого (донарахованого) природного газу. (Наприклад, позов про визнання незаконними дій АТ «Миколаївгаз» по нарахуванню необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості за певний період). Разом з тим, вищенаведена норма не передбачає можливість оскарження саме Акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, який є внутрішнім документом відповідача, носить інформаційний характер та не покладає на позивача жодних обов`язків, а відтак не порушує його прав.
Тому судом до спірних правовідносин безпідставно застосовані приписи абзацу 2 пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ з урахуванням предмету позову та його підстав.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду не скасовувати.
Відзив обґрунтований тим, що твердження в апеляційній скарзі про обізнаність позивачки щодо порядку розрахунку необлікованих об`ємів газу, які визначені в акті-розрахунку, не відповідають дійсним обставинам, тому вимога про скасування акту-розрахунку є обґрунтованою. Крім того, позивачка наголошує на неправильності наведеного відповідачем розрахунку через врахування роботи опалювальних приладів після закінчення опалюваного періоду та кількості мешканців будинку - 4. 
       Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.
       Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується і предметом апеляційного перегляду не було.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами  частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Вказаним положенням процесуального закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
       Як вбачається з матеріалів справи і таке встановив суд першої інстанції, житловий будинок АДРЕСА_1 приєднаний до газорозподільної системи АТ «Миколаївгаз». За цією адресою було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12, 19).
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження є донькою ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає в будинку по АДРЕСА_2 і дотепер, після смерті ОСОБА_3 продовжує користуватися природним газом та проводить його оплату (а.с. 59). 
Син позивачки, ОСОБА_5 проживає в даному будинку з 2001 року (а.с. 60).
Також за цією ж адресою була зареєстрована мати позивачки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 57579778 від 17 вересня 2019 року та свідоцтво про спадщину за заповітом, яке видано приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу від 17 вересня 2019 року (а.с. 58, 123). 
З вересня 2015 року АТ «Миколаївгаз» на підставі ліцензії здійснює господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Миколаївської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні АТ «Миколаївгаз», тобто є Оператором газорозподільних мереж (ГРМ).
За такого позивачка є споживачем послуг, які надаються відповідачем з розподілу природного газу, оскільки відповідно до положень пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затверджених по становою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), вчинила дії, що свідчать про факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору), який є публічним договором в силу пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Тобто між позивачкою та відповідачем склалися договірні правовідносини з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 
З метою обліку спожитого газу у цьому будинку було встановлено лічильник марки G4, заводський номер № НОМЕР_2 (а.с. 11, 14).
Згідно із актом №3309 від 31 жовтня 2019 року (а.с. 53) представник відповідача в приступності повнолітнього сина позивачки - ОСОБА_5 висловив сумніви у правильній роботі лічильника G4, заводський номер U 00139222 за даною адресою з причин наявності ознаки порушення конструкції лічильника - порушена пломба заводу, пломба на лічильному механізмі не відповідає пломбі заводу - виробника по формі відтиску клейма.
Згідно акту №3191 від 31 жовтня 2019 лічильник газу типу GALLUS G-4, заводський номер U 00139222 був демонтований представником відповідача для експертизи. Лічильник був опломбований і переданий споживачу для доставки на експертизу, споживача запрошено на проведення експертизи на 05 листопада 2019. На час проведення експертизи споживача підключено без лічильника (а.с. 54, 55).
Того ж дня представником відповідача складений акт про порушення №00001885, в якому зазначено про порушення підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу Х1 КГС (а.с. 52).
Акти та протокол від 31 жовтня 2019 року підписані сином позивачки ОСОБА_5 як представником споживача без зауважень.
Згідно акту експертизи лічильника марки Schlumberger G4, 1996 року випуску, заводський номер №U00139222 №520 від 05 листопада 2019 року, проведеною в присутності ОСОБА_1 , уповноваженої особи ОСОБА_2 , на лічильнику встановлена фальсифікована пломба, відбитки тавр на якій не відповідають опису заводу-виробника. Лічильник газу виготовлений в листопаді 1996 на заводі - виробнику України, а встановлена пломба має відбитки схожі на клейма 1995 року заводу - виробника Франції. Висновки комісії: мався доступ до відлікового механізму лічильника газу і він непридатний до подальшого використання та згідно викладеного в цьому ж документі Акту №520 від 05 листопада 2019 року аналізу технічного стану лічильника газу, він визнаний таким, що підлягає заміні. Після експертизи лічильник отримала ОСОБА_2 (а.с. 56).
05 листопада 2019 року ДП «Миколаївстандартметрологія» видало довідку №169/1976 про непридатність лічильника марки Schlumberger GALLUS G4, заводський номер №U00139222, ДСТУ EN 359:2012 «Лічильники газу мембранні. Загальні технічні умови» із зазначенням «непридатність за результатами зовнішнього огляду, основна відносна похибка перевищує межі допустимих значень» (а.с. 57).
Рішенням постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами-споживачами природного газу, (витяг з протоколу №47) задоволено акт про порушення №00001885 (а.с. 62).
       На підставі рішення комісії складений акт-розрахунок (а.с. 8-9), відповідно до якого за період з 30 квітня 2019 року по 30 жовтня 2019 року нарахований необлікований об`єм природного газу 3783,30 куб.м, вартість якого складає 25807 грн. 04 коп.
       Не погоджуючись із фактом виявлення порушення правил споживання газу та з нарахованим відповідачем об`ємом необлікованого природного газу і його вартістю, позивачка звернулася до суду з цим позовом. 
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовані статтею 714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 №2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.
Пунктом 1 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.
Відповідно до пункту 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.
При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. 
       Пунктом 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Згідно пунктів 1, 2 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. 
Відповідно до пункту 8 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. 
       За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
       При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (пункт 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС ).
       З огляду на встановлені обставини справи суд першої інстанції, норми прав, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, виявленого у помешканні позивачки 31 жовтня 2019 року, та правомірність рішення постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу про задоволення акту про порушення №00001885. 
       Такі висновки суду в апеляційному порядку сторонами по справі не оспорюються.
       Щодо висновків суду першої інстанції про правомірність акту-розрахунку необлікових об`ємів природного газу, колегія суддів з ними погоджується частково, виходячи з наступного. 
       Пунктом 1 Глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
       Згідно додатку 15 цього Кодексу визначення граничних об`ємів споживання природного газу населенням відбувається залежно від типу приладу (плита газова, водонагрівач, опалювально-варильна піч (кухонне вогнище), індивідуальне опалення в будинках), виду використання (приготування їжі, підігрівання води та інші побутові потреби, опалення). При цьому вимір об`ємів газу для опалення відбувається з розрахунку на метр квадратний площі помешкання, а в інших випадках - виходячи з кількості мешканців. Також відповідно до примітки до додатку, якщо споживач (фізична особа) використовував в неопалювальний період опалювальні прилади (крім опалювально-варильних печей чи кухонних вогнищ), граничний обсяг споживання має становити 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період.
Пунктом 4 Глави 1 Розділу І Кодексу ГРС визначено, що опалювальний період триває з 01 жовтня 30 квітня включно.
Згідно пояснень представника відповідача в суді першої інстанції при складанні оскаржуваного акту-розрахунку відповідач виходив з кількості мешканців по АДРЕСА_1 : за період з 30 квітня 2019 року по серпень 2019 року - 4 особи, з 1 вересня 2019 року по 30 жовтня 2019 року - 2 особи, а також з врахуванням використання споживачем газової плити та опалювального приладу за весь період розрахунку, в тому числі по опалювальному приладу у неопалювальний період - 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період, оскільки позивачка із заявою про припинення користування приладом для опалення не зверталася.
Відповідно до абзацу 5 пункту 3 Глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРС якщо на певний період, зокрема в неопалювальний період, споживач не планує використовувати природний газ та бажає щоб за його об`єктом чи окремим газовим приладом не здійснювалося нарахування за нормами споживання, він має письмово звернутися із заявою до Оператора ГРС про припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача або на окремий газовий прилад. У разі отримання такої заяви Оператор ГРС протягом п`яти робочих днів у міській місцевості та десяти робочих днів у сільській місцевості з дня реєстрації заяви зобов`язаний здійснити відповідне припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкт (газовий прилад) споживача шляхом закриття та опломбування в установленому законодавством порядку запірних пристроїв.
Оскільки ОСОБА_1 не виконала приписи абзацу 5 пункту 3 Глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРС у 2019 році, відповідач при складанні акту-розрахунку правильно обраховував об`єм необлікового природного газу виходячи, в тому числі з 30% граничного обсягу використання опалювального приладу в неопалювальний період, а тому твердження позивача про неправомірність такого розрахунку є хибними. 
Згідно з пунктом 6 Глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРС якщо в результаті зміни власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомила відповідача про зміну складу мешканців по АДРЕСА_1 через смерть своїх батьків заявою від 18 вересня 2019 року (а.с. 61).
       Враховуючи, що ОСОБА_1 довела до відома відповідача відомості щодо зміни кількості мешканців у зв`язку із смертю двох осіб, що виключає використання цими особами природного газу, колегія суддів вважає, що АТ «Миколаївгаз» безпідставно при здійсненні оскаржуваного акту-розрахунку виходив з кількості мешканців - 4 особи при розрахунку за період з 30 квітня 2019 року по вересень 2019 року. 
       За такого апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування акту-розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, який складений стосовно ОСОБА_1 в частині визначення необлікованих об`ємів природного газу, виходячи з чотирьох осіб. 
       З метою остаточного вирішення спору та враховуючи положення статті 5 ЦПК України, апеляційний суд при ухваленні судового рішення у справі, яка переглядається, вважає за потрібне крім викладення висновку про часткове скасування акту-розрахунку також викласти висновок про те, що при розрахунку необлікованих об`ємів природного газу, спожитого ОСОБА_1  за період з 30 квітня по 30 жовтня 2019 року, підлягає застосуванню об`єм газу - 3635,68 м.куб. вартістю 24653 грн. 66 коп. згідно наданого представником відповідача у судове засідання суду апеляційної інстанції розрахунку, виходячи з кількості мешканців - 2 особи за весь період обрахування.     
       Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування оскаржуваного позивачкою акту-розрахунку в цілому через відсутність у розрахунку його складових та арифметичних операцій, що призводять до підсумку, та неможливості висловитися щодо правомірності окремих складових та операцій.
       Так, необхідність наведення складових розрахунку та порядку арифметичних дій в акті-розрахунку не передбачена нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини, а тому не свідчить про протиправність і не є підставою для скасування акту-розрахунку. 
       За такого аргументи апеляційної скарги приймаються апеляційним судом частково. 
       Щодо доводів апеляційної скарги про обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, колегія суддів їх відхиляє з огляду на таке.
       У справі, що переглядається, між сторонами склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом ГРС.
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування та підстави складання акта про порушення у споживача визначені главою 2 розділу ХІ та пунктами 1, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.
Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Здебільшого такий спосіб прямо визначений спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільних систем, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.
Зазначеними положеннями законодавства прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу і його вартості має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.
Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги  ОСОБА_1 до АТ «Миколаївгаз» про скасування рішення комісії АТ «Миколаївгаз» від 13 грудня 2019 року, а також про скасування акту-розрахунку, яким здійснено нарахування, визначено об`єм, обсяг і вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, є належним способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
Вказаний висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 523/5594/19 (провадження № 61-22616св19).
       Оскільки при ухваленні рішення щодо вирішення позовних скасування акту-розрахунку суд порушив вимоги матеріального права, а тому помилково скасував цей акт в цілому, рішення суду в частині задоволених позовних вимог в силу пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України необхідно змінити. 
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки, за наслідками перегляду цієї справи позовні вимоги ОСОБА_1 залишаються задоволені частково, відсутні підстави для зміни здійсненого судом першої інстанції розподілу судового збору, який стягнув з відповідача 840 грн. 80 коп. 
Щодо компенсації відповідачеві сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2522 грн. 40 коп.
В силу частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Оскільки позивачем подано апеляційну скаргу про перегляд судового рішення в частині позовних вимог, то відповідач повинен був сплатити судовий збір відповідно до ставок, передбачених підпунктом 6 пункту 1частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», що становить 1261 грн. 20 коп. Між тим, АТ «Миколаївгаз» сплатив за подання апеляційної скарги 2522 грн. 40 коп., що перевищує визначений на підставі закону розмір судового збору на 1261 грн. 20 коп. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Оскільки на день розгляду справи апеляційним судом відсутня заява АТ «Миколаївгаз» про повернення сплаченого в більшому розмірі судового збору, таке питання судом не вирішувалось.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2021 року змінити в частині задоволення позовних вимог.
Акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, який складений стосовно ОСОБА_1 на підставі рішення засідання постійно діючої комісії по розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу №47 від 13 грудня 2019 про задоволення акту про порушення №00001885 від 31 жовтня 2019 року скасувати в частині визначення необлікованих об`ємів природного газу, виходячи з чотирьох осіб. Вважати таким, що підлягає застосуванню при розрахунку необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості, спожитого ОСОБА_1 за період з 30 квітня по 30 жовтня 2019 року, об`єм газу - 3635,68 м.куб. вартістю 24653 грн. 66 коп. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська
____________________________________________
Повний текст постанови складений 22 квітня 2021 року