ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/773/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/10/21 Категорія: 304090000 	Левченко Л. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 квітня 2021 року                                                        м. Черкаси:
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.	

учасники справи:
позивач – АТ «ТАСКОМБАНК»,
відповідач (скаржник) –  ОСОБА_1 , 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Кубрак О.О. на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08.02.2021 (повний текст складено 08.02.2021, суддя в суді першої інстанції Левченко Л.О.) у цивільній справі за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 
в с т а н о в и в :
у грудні 2020 року через відділення поштового зв`язку АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість за Заявою-Договором №021/3750899-СК від 19.07.2017 у сумі 63 482,56 грн., в т.ч.: по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 26 169,95 грн., по відсоткам (в т. ч. прострочена) - 37 012,61 грн., штраф - 300,00 грн., мотивуючи про те, що  ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору відсотками та штрафом банк порушує питання в даній справі.
Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 08.02.2021 позов задоволено повністю. Суд вказав, що відповідач, як позичальник за кредитним договором, порушила свої договірні зобов`язання по поверненню тіла кредиту, нарахованих відсотків та штрафу, що є підставою для стягнення відповідної заборгованості у судовому порядку.
При цьому у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції вказав про повне задоволення позовних вимог на суму 63482,56 грн., однак у резолютивній частині вказав про стягнення з відповідача 63182,56 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Кубрак О.О. подав 04.03.2021 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та залишити без задоволення позовні вимоги банку. В обґрунтування вказано на те, що сторони не узгодили істотні умови договору, адже відповідач не погоджувала та не підписувала витяги з публічної пропозиції банку та додатки до Протоколу Тарифного комітету №37-5, про які вказує банк. Позивач нарахував відсотки у розмірі 48% річних у тому числі у пільговий період користування кредитними коштами, що не відповідає умовам договору про 0,001 % річних за вказаний період. Банк не довів, що позичальнику фактично була видана кредитна картка. Банк виставив вимогу про повне дострокове погашення кредиту 29.01.2020, отже з цього моменту він втратив право нараховувати відсотки у розмірі, визначеному кредитним договором – ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, ВС від 15.02.2021 у справі №187/1063/16-ц. Позивач заявив позовні вимоги поза межами строку позовної давності (позов подано 31.12.2020, а вимоги заявлено за період часу, зокрема, з 19.07.2017 по 21.12.2017). про розгляд справи відповідач дізналася вже після винесення рішення по суті спору.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. 

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 63 482,56 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що відповідно заяви-анкети на оформлення банківських продуктів (а.с.12-13) від 17.07.2017 вбачається що ОСОБА_1 виявила бажання отримати продукт - Велика п`ятірка, бажана сума кредиту – 26 880,00, строк кредиту – 12 місяців, цільове призначення - рефінансування діючих кредитів, підписавши відповідний документ.
19.07.2017 відповідач ОСОБА_1 підписала заяву-договір №021/3750899-СК (а.с.8) на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, якою просила ПАТ «ТАСКОМБАНК» відкрити поточний рахунок, встановити на нього кредитний ліміт в рамках пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку та здійснювати кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій заяві-договорі та на умовах визначених Договором. 
Згідно додатку 1 до цієї заяви - Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка» (а.с.9-10), яка підписана відповідачем, вбачається, що ОСОБА_2 ознайомлена з умовами пакету послуг, яким визначено зокрема: строк дії кредитного ліміту – 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту та який може бути автоматично пролонговано на такий же строк, форма кредитування – встановлення на поточний рахунок ліміту кредитної лінії, порядок повернення заборгованості: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок сплати та складові якого визначаються у тарифах за пакетом послуг, мінімальний розмір ліміту кредитної лінії – 1 000 грн., максимальний розмір ліміту кредитної лінії – 100 000 грн., процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час пільгового періоду – 0,0001%, процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю на яку не розповсюджується пільговий період - 48%. 
Таким чином додатком 1 до заяви-договору встановлено обов`язок позичальника (відповідача) здійснювати погашення кредитної заборгованості, яка складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитним коштами, згідно встановленого графіку щомісячно 25 числа поточного місяця.
Відповідно до заяви-договору №3750899 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та підключення до інтернет-банкінгу «ТАС24» від 19.07.2017 (а.с.11) ОСОБА_1 акцептувала (підписала) публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та приєдналась до умов публічної пропозиції банку на укладання договору, згодна, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами договору, підтверджує, що ознайомлена зі змістом договору з усіма додатками до нього, ознайомлена з тарифами банку та лімітами операцій в інтернет банкінгу «ТАС24» та погоджується з ними.
На а.с. 14 містяться заяви відповідача з її підписом від 19.07.2017 про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням платіжних засобів та про випуск електронного платіжного засобу.
Крім того, до позовної заяви, банк долучив витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.16-27) та додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету (таблиці із відомостями про кредитний договір, розміром відсоткової ставки та графіком погашення заборгованості) у різних редакціях.
Однак вказані документи позичальником не підписувалися.
Повідомленням-вимогою від 29.01.2020, яку направлено відповідачу 30.01.2020 (а.с.38-43), банк повідомив позичальника про те, що він вимагає достроково повністю повернути кредит, а саме: 7015,29 грн. поточне тіло кредиту, 19154,66 грн. прострочене тіло кредиту, 25691,77 грн. прострочені відсотки за користування кредитними коштами, 2800,00 грн. прострочена пеня.
Банк зазначає, що відповідач, одержавши кредитні кошти, не виконала належним чином своїх зобов`язань по їх поверненню та сплаті визначених умовами кредитного договору платежів – відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, внаслідок чого в неї перед банком виникла заборгованість, зокрема, така: по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 26 169,95 грн., по відсоткам (в т. ч. прострочена) - 37 012,61 грн., штраф - 300,00 грн., на загальну суму 63 482,56 грн.
Розрахунок кредитної заборгованості банк здійснює з 19.07.2017 по 01.12.2020 (а.с.28).
За доводами позивача, вказані кошти мають бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.
Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), як у цій справі, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення ст.634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Враховуючи вищенаведене нормативно-правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд констатує, що вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості в даній справі мають бути задоволені частково, а саме з відповідача на користь банку має бути стягнуто 26169,95 грн. боргу по тілу кредиту (в тому числі простроченого) та 25691,77 грн. прострочених відсотків за користування кредитними коштами, адже позичальник у письмовому вигляді підтвердила, що між нею та банком виникли відповідні договірні правовідносини з приводу отримання банківських послуг по кредитуванню із нарахуванням 48 % річних, що підтверджується підписаними позичальником документами - заявою-анкетою на оформлення банківських продуктів (а.с.12-13) від 17.07.2017, заявою-договором від 19.07.2017 №021/3750899-СК (а.с.8) на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, додатком 1 до цієї заяви - Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка» (а.с.9-10), заявою-договором №3750899 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та підключення до інтернет-банкінгу «ТАС24» від 19.07.2017, заявами від 19.07.2017 про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням платіжних засобів та про випуск електронного платіжного засобу.
При цьому слід взяти до уваги, що відсотки згідно розрахунку банку на а.с.28 нараховуються у менших або рівних ставках, ніж погоджено позичальником, отже банк не здійснював нарахування у більших розмірах, ніж погоджено позичальником.
Апеляційний суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. 
Відповідно, нарахування боргу по тілу кредиту та по відсоткам за користування кредитними коштами після виставлення банком позичальнику вимоги від 29.01.2020 (а.с.38) про повне дострокову погашення кредиту суперечить положенням ч.2 ст.1050 ЦК України, чого суд першої інстанції при вирішенні спору в цій справі не врахував.
В цій частині апеляційні доводи скаржника у справі є вірними.
Крім того, банк необґрунтовано виставив позовну вимогу про стягнення із позичальника штрафу, адже у підписаних останньою документах (погоджених положеннях кредитного договору) відсутнє зобов`язання позичальника по сплаті штрафу за порушення взятих на себе договірних обов`язків.
Посилання банку в обґрунтування цієї позовної вимоги на Протокол Тарифного комітету №37-5 та додатки до нього такі висновки не спростовує, адже відповідні документи до відома позичальника не доводились та нею не підписувались, що банком не спростовано.
Роздруківка із веб-сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові ВСУ від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Апеляційний суд враховує, що Протокол Тарифного комітету, які містяться в матеріалах даної справи, не підписані відповідачем, тому це не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами справи 19.07.2017 шляхом підписання заяв, оскільки протилежні висновки суперечили б вимогам ч.ч.1, 2 ст.207, ст.1055 ЦК України про письмову форму кредитного договору та його нікчемність у разі недотримання таких вимог.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст. 625, 1048 ЦК України позивач до суду першої інстанції не пред`явив, отже відсутні підстави для стягнення відсотків у розмірі облікової ставки НБУ при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Такі висновки прямо вбачаються з постанови ВП ВС від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, апеляційний суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з поточного та простроченого тіла кредиту, а також погоджених письмово відсотків за користування кредитом.
Одночасно апеляційний суд відхиляє доводи скаржника в цій справі про те, що сторони не узгодили істотні умови договору, адже вони спростовуються наявними матеріалами справи – підписаними позичальником умовами кредитного договору, які містяться у наданих банком заявах.
Вказівка скаржника на те, що банк нарахував відсотки у розмірі 48% річних у тому числі у пільговий період користування кредитними коштами також є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутня письмово погоджена сторонами тривалість такого пільгового періоду.
Вказівка скаржника на те, що банк не довів, що позичальнику фактично була видана кредитна картка не свідчить про помилковість висновків суду у справі, адже з розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник систематично погашала кредитний борг, тобто була обізнана про відповідні правовідносини з банком та мала платіжні засоби для отримання кредитних коштів та часткового виконання своїх зобов`язань по їх поверненню.
Вказівка скаржника на те, що про розгляд справи відповідач дізналася вже після винесення рішення по суті спору спростовується матеріалами справи. Так на а.с.71 наявне поштове повідомлення про вручення 28.01.2021, тобто перед ухваленням рішення у справі 08.02.2021, поштового відправлення з позовною заявою та копією ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Посилання скаржника на пропуск позивачем строків позовної давності на правильність висновків суду в цій справі не впливає, адже відповідні матеріально-правові вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції, отже в силу положень ст. 367 ЦПК України про межі перегляду справи апеляційним судом, такі вимоги не можуть вирішуватися в апеляційному суді.
Слід врахувати, що про розгляд справи судом першої інстанції відповідач була обізнана належним чином.
Відповідно до ст. 376  ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Отже рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08.02.2021 у даній справі слід скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу, в задоволенні яких відмовити, та змінити в частині вирішення вимог про стягнення боргу по тілу кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також щодо вирішення питання про розподіл судових витрат сторін, вказавши, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 26169,95 грн. тіла кредиту та 25691,77 грн. відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Апеляційний суд приймає до уваги, що ухвалою від 29.03.2021 апеляційний суд відстрочив скаржнику сплату судового збору за розгляд її апеляційної скарги до винесення рішення. Наявність у відповідача інвалідності ІІІ групи, про що до апеляційної скарги додано докази, у розумінні положень ЗУ «Про судовий збір» не дає пільг по сплаті судового збору.
На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог у справі (на 82%) пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 2102 * 82% = 1723,64 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Також з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 3153 * 82 % = 2585,46 грн. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, а з позивача на користь державного бюджету має бути стягнуто 567,54 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в  :
апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08.02.2021 у цивільній справі за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу та змінити в частині вирішення вимог про стягнення боргу по тілу кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також щодо вирішення питання про розподіл судових витрат сторін, вказавши, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 26169,95 грн. тіла кредиту та 25691,77 грн. відсотків за користування кредитними коштами
У задоволенні позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу – відмовити.
З  ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» стягнути 1723,64 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
У решті рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 08.02.2021 в даній справі – залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь державного бюджету 2585,46 грн. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.
Стягнути з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь державного бюджету 567,54 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 14.04.2021.

Суддя-доповідач

       Судді