КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Тиханський О.Б.
Єдиний унікальний номер справи № 372/2965/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3761/2021
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
15 квітня 2021 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  Мережко М.В.,
суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
 
встановив:
 
У серпні 2020 року АТ СК «Країна» звернулось до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 31 травня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Кіа д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .  Відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2019 року, вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_1 .
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Кіа д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 була застрахована у АТ «СК «Країна» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/6532698.
АТ «СК «Країна» на підставі заяви про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, було складено страховий акт № 49/54321/3.2.29 та здійснено потерпілому в ДТП виплату страхового відшкодування в розмірі 11 580 грн. 
Разом з тим, позивач вказував, що відповідач порушив умов ст. 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу 5790 грн.
Намагаючись здійснити досудове врегулювання спору, позивач направив відповідачу претензію, однак останній жодним чином не відреагував на дане звернення і витрати позивача не відшкодував. 
Тому, посилаючись на положення ст. 1187, ст.  1191 ЦК України, ст. 13, ст. 38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 5790 грн та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2102 грн.
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, позивач АТ СК «Країна» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
У апеляційній скарзі посилається на те, що відповідач порушив ст. 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому у нього виник обов`язок із відшкодування страховику 50% суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Наголошує на тому, що VIN-код застрахованого, відповідно до полісу, автомобіля та автомобіля, зазначеного у довідці про ДТП, збігається, оскільки мова йде про той самий транспортний засіб. За таких обставин, позивач вважає свої позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача у порядку, встановленому ЦПК України, не надходив.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 5 790 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2020 року не відповідає.
Встановлено, що 14 вересня 2018 року між ОСОБА_3 та АТ СК «Країна» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6532698, забезпечений транспортний засіб KIA CERATO, номерний знак НОМЕР_1 , строк дії до 13 вересня 2019 року включно (а.с. 8).
Відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2019 року, 31 травня 2019 року о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_1, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «КІА CERATO» державний номерний знак НОМЕР_3 не був уважним за кермом, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності свого маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 СDІ» державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, власнику завдано матеріальних збитків. 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн (а.с. 11-12).
Положенням частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Також встановлено, що 04 червня 2019 року водій автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , звернувся до АТ «СК «Країна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 13-14), а 12 червня 2019 року - із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с 15).
В подальшому, 18 липня 2019 року було складено Страховий акт № 49/54321/3.2.29, відповідно до якого, забезпеченим ТЗ KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , поліс 49/АМ/6532698 пошкоджено майно Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, становить 11580 грн (а.с. 27).
Відповідно до платіжного доручення № 12090 від 18 липня 2019 року ПАТ «СК «Країна» виплатило страхове відшкодування розмірі 11 580 грн (а.с. 28).
Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з  п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись  іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 76 - 81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6532698 оформлено на автомобіль КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_1 , а ДТП сталося за участю автомобіля КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_3 , що також зазначено в заяві щодо погодження розміру страхового відшкодування. Тому суд дійшов висновку що, позивачем не підтверджено факт настання страхового випадку саме за участю автомобіля КІА CERATO д.н.з. НОМЕР_1 , що могло стати підставою для виплати страхового відшкодування та стягнення коштів в порядку регресу.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до ст. 13.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. 
Вказаною статтею закону також передбачено, що зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Згідно зі ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Як видно із полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6532698 (забезпечений транспортний засіб KIA CERATO, номерний знак НОМЕР_1 , страхувальник - ОСОБА_3 , VIN (кузова, шасі, рами) застрахованого автомобіля -  НОМЕР_4 ), базовий платіж було зменшено на 50% на підставі пенсійного посвідчення страхувальника № НОМЕР_5 .
Судом встановлено, що інший водій - ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «КІА CERATO» державний номерний знак НОМЕР_3 допустив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO 111 СDІ» державний номерний знак НОМЕР_2 .
При цьому, як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3019151790291086 від 05 червня 2019 року, виданої Обухівським ВП ГУНП в Київській області, учасником вказаної ДТП був автомобіль KIA CERATO, номерний знак НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 , VIN (кузова, шасі, рами) автомобіля -  НОМЕР_4 . Відповідальність власника вказаного автомобіля застраховано, відповідно до полісу № АМ/6532698 (а.с.9).
Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159), ідентифікаційний номер VIN (Vehicle Identification Number) - це структуроване поєднання літерно-цифрових позначень, що надаються виробником КТЗ з метою його ідентифікації. 
Ідентифікаційний номер транспортного засобу (Vehicle identification number - VIN), або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті ISO 3833.
Ідентифікаційний номер транспортного засобу наноситься на транспортному засобі у місцях та у відповідності із вимогами міжнародного стандарту ISO 4030 та заноситься у паспорт транспортного засобу.
За правилом ст. 20-1-.1  Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.
Отже, під час ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем  KIA CERATO, з VIN-кодом автомобіля НОМЕР_4 , тобто, транспортним засобом, відповідальність власника якого була застрахована відповідно до полісу № АМ/6532698.
Суд першої інстанції вказаної обставини не врахував, тому дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення грошових коштів в порядку регресу на користь позивача.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи доведеність обставин, на які посилається позивач, належними та допустимими доказами, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову АТ СК «Країна».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 5255 грн.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити.
Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2020 року  скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.
Позов акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 5790 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» судовий збір у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
 
Реквізити сторін: 
Позивач: акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А; ЄДРПОУ: 20842474.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_6 .

Головуючий:                                                                                               М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                           С.М. Верланов
 
С.І. Савченко