ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/968/20                                                 Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О. 
                                                                                                  Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 червня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: 
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 75397,68 грн.: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 41,12 грн. на р/р UA928999980314070617000025008, отримувач: УК у Бахм.р-ні/м.Бахмач/18010200, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 238,72 грн. на р/р UA698999980314010512000025008, отримувач: УК у Бахм.р-ні/м.Бахмач/18010300, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 402,08 грн. на р/р UA338999980314090512000025633, отримувач: УК у Бахм.р-ні/Батуринська отг./18010300, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 1752,96 грн. на р/р UA618999980314040512000025010, отримувач: УК у Бахм.р-ні/смт. Дмитрівка/18010300, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАГІ), МФО: 899998; по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 93,24 грн. на р/р UA198999980334139813000025008, отримувач УК у Бахм.р-ні/м.Бахмач/18010700, код 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАГІ), МФО 899998; по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 0,04 грн. на р/р UA578999980334129813000025018, отримувач: УК у Бахм.р-ні/с.Кропивне/18010700, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 65932,33 грн. на р/р UA558999980334179815000025008, отримувач: УК у Бахм.р-ні/м.Бахмач/18010900, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 4212,61 грн. на р/р UA928999980334159815000025633, отримувач: УК у Бахм.р-ні/Батуринська отг./18010900, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998; по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 2724,58 грн. на р/р UA708999980334189815000025014, отримувач: УК у Бахм.р-ні/с.Гайворон-18010900, код: 37982090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податку на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 21 924,89 грн. згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 30.06.2018 № 7740350-1301-2516 та податку на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 25 772,96 грн. згідно податкового повідомленням-рішення форми «Ф» від 30.06.2019 № 8558468-5206-2516, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення в цій частині, яким вищевказані податкові-повідомлення рішення скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.12.2017 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що станом на 06.03.2020 підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 30.03.2017 в зазначений реєстр внесено запис № 20400000000003514 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем за власним рішенням. Місцем проживання значиться: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).
Згідно ідентифікаційних даних ГУ ДПС у Чернігівській області ФОП ОСОБА_1 (податковий номер: НОМЕР_1 ) взятий на облік ГУ ДПС у Чернігівській області (Бахмацький район) за основним місцем обліку 18.12.2017. У графі «Дата зняття з обліку» даних немає. Місцем проживання відповідно до даних ДРФО значиться: АДРЕСА_2 (а.с.  6-8). 
Відповідач має відкритий рахунок в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві (а.с.  9).
З матеріалів справи слідує, що відповідач має борг на загальну суму 75 397, 68 грн. (а.с.  10-19), з яких:
податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 41,12 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337505-1301-2502 (а.с. 25);
податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 997,12 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337504-1301-2502 (а.с. 23);
податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 755,84 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337502-1301-2502 (а.с. 24);
податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 402,08 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337500-1301-2502 (а.с. 25);
податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 93,04 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337501-1301-2502 (а.с. 23);
податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 145,68 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337503-1301-2502 (а.с. 23);
земельний податок з фізичних осіб - 46,60 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2018 № 13488-0000-2516 (а.с. 24);
земельний податок з фізичних осіб - 46,64 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2019 № 185637-5206-2516 (а.с.  27);
земельний податок з фізичних осіб - 0,04 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2019 № 6944109-5206-2516 (а.с.  26);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 21924,89 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2018 № 7740350-1301-2516 (а.с. 25);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 25772,96 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2019 № 8558468-5206-2516 (а.с. 28);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 18234,48 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2019 № 8558470-5206-2516 (а.с. 28);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 585,63 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.07.2017 № 36391-0000 (а.с. 21);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 2138,95 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.07.2017 № 151714-5206-2516 (а.с. 28).
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 852,33 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 29.07.2017 № 36392-0000 (а.с. 24);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 1680,14 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2018 № 7741888-1301-2516 (а.с. 25);
податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 1680,14 грн., що підтверджується корінцем податкового повідомленням - рішенням форми «Ф» від 30.06.2019 № 8559452-5206-2516 (а.с. 28).
Зазначені вище податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачу на адреси: АДРЕСА_1 ;   АДРЕСА_2 . Однак, були повернуті установою поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання (а.с. 22, 23, 26, 27).
Відповідно до корінця податкової вимоги форми «Ю» від 04.01.2018 № 5160-17 загальна сума податкового боргу відповідача станом на 03.01.2018 становить 1437,96 грн. Зазначена вимога була вручена за довіреністю 15.02.2018, що підтверджується зворотнім повідомленням АТ «Укрпошта» (а.с. 20). 
Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов`язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки у ФОП ОСОБА_1 виник податковий борг, який є узгодженим, то позовні вимоги підлягають задоволенню.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції прийнято оскаржуване рішення без врахування всіх фактичних обставин справи та надання їм належної правової оцінки, у зв`язку із чим воно підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
В свою чергу, у відповідності до норм абзацу 1 пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як вже було зазначено вище, відповідач має податковий борг в загальному розмірі 75 397, 68 грн., що включає: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в загальному розмірі - 2 434, 88 грн., що підтверджується корінцями податкових повідомлень- рішень форми «Ф» від 29.05.2018 № 0337505-1301-2502, від 29.05.2018 № 0337504-1301-2502, від 29.05.2018 № 0337502-1301-2502, від 29.05.2018 № 0337500-1301-2502, від 29.05.2018 № 0337501-1301-2502, від 29.05.2018 № 0337503-1301-2502 (а.с. 23-25); земельний податок з фізичних осіб в загальному розмірі - 93, 28 грн., що підтверджується корінцями податкових повідомлень-рішень форми «Ф» від 30.06.2018 № 13488-0000-2516, від 30.06.2019 № 185637-5206-2516, від 30.06.2019 № 6944109-5206-2516 (а.с. 24, 26, 27); податок на майно громадян (орендна плата з фізичних осіб) - 72 869, 52 грн., що підтверджується корінцями податкових повідомлень-рішень форми «Ф» від 30.06.2018 № 7740350-1301-2516, від 30.06.2019 №  8558468-5206-2516, від 30.06.2019 № 8558470-5206-2516, від 29.07.2017 № 36391-0000, від 29.07.2017 № 151714-5206-2516, від 29.07.2017 № 36392-0000, від 30.06.2018 № 7741888-1301-2516, від 30.06.2019 №  8559452-5206-2516 (а.с. 21, 24, 25, 28).
Вказані вище податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачу за податковою адресою останнього або за адресою місця проживання та були повернуті поштовою службою, тобто, як вірно було зазначено судом першої інстанції, за нормами податкового законодавства вважаються врученими (а.с. 22, 23, 26, 27).
В силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.
Доказів сплати визначеної суми податкового зобов`язання у встановленому порядку до суду не надано, а тому спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.
Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом надіслано відповідачу податкову вимогу від 04.01.2018 № 5160-17, яка надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та вручена представнику за довіреністю 15.02.2018 (а.с. 20).
Колегія суддів зазначає, що відповідачем належних доказів про сплату податкових зобов`язань у розмірі 75 397, 68 грн., як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, не надано, як і не надано доказів щодо оскарження зазначеної податкової вимоги, а тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Доводи апелянта про протиправність дій контролюючого органу при прийнятих певних податкових повідомлень рішень, на підставі яких виник спірний податковий борг, колегія суддів не бере до уваги та вважає безпідставними, оскільки в межах спірних правовідносин суд не може перевіряти правомірність таких податкових повідомлень рішень, а перевіряє узгодженість податкового боргу та наявність підстав для його стягнення. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ФОП ОСОБА_1 не був позбавлений права на оскарження податкових повідомлень рішень, на підставі яких виник спірний податковий борг, до суду. Водночас, доказів оскарження вказаних податкових повідомлень рішень та/або їх скасування, відповідач не надав.
При цьому, інші аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Василенко Я.М.                       

Судді:                                                                                          Ганечко О.М. 
                                                                                                        
                                                                                                    Кузьменко В.В.