УХВАЛА

17 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/7267/19
адміністративне провадження № К/9901/19641/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року
у справі №420/7267/19 
за позовом ОСОБА_1 
до військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилися у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби в загальному розмірі 25963,68 грн.
02 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 382 КАС України, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року по справі №420/7267/19 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання даного судового рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року змінено, виключивши з її мотивувальної частини висновки суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю, у порядку частини 1 статті 382 КАС України, за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення суду може мати місце лише при вирішенні справи по суті.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій скаржник звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.
За правилами частини першої   статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»   і   статті 13 КАС України
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої  статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Вказаний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню.
Виходячи зі змісту наведеної процесуальної норми та положень  статті 294 КАС України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю не є ухвалою суду, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Відповідно ухвала після її перегляду в апеляційному порядку касаційному оскарженню не підлягає.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржено судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями  294,  328,  333,  359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі №420/7267/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	О.В. Калашнікова О.А. Губська   Н.М. Мартинюк