УХВАЛА

20 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/4557/20
адміністративне провадження № К/9901/11575/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги адвоката Клімова Ігоря Анатолійовича - представника ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року
у справі №320/4557/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної гвардії України 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до    Головного управління Національної гвардії України,    у якому просила суд: 
- визнати дії суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної гвардії України щодо відмови виплати одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбачену статті 15 Закону № 2011-XII, в розмірі 50% грошового забезпечення із розрахунку за 15 повних календарних років служби ОСОБА_1 протиправними;
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбачену статті 15 Закону №2011-XII, в розмірі 50% грошового забезпечення за 15 повних календарних років службу з урахуванням вже виплаченої суми.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року, апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України задоволено, рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
02 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Клімова Ігоря Анатолійовича - представника ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі №320/4557/20.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього   Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, передбачену статті 15 Закону №2011-XII, в розмірі 50% грошового забезпечення за 15 повних календарних років службу з урахуванням вже виплаченої суми.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень слідує, що ОСОБА_1 проходила службу у Головному управлінні Національної гвардії України на посаді начальника служби управління кадрової роботи, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища та спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби, а отже в розумінні частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.
Крім того судом першої інстанції справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржниками не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційних скаргах відсутні та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційних скарг.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.
З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційних проваджень за касаційною скаргою адвоката Клімова Ігоря Анатолійовича - представника ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі №320/4557/20.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційними скаргами та доданими до скарги матеріалами направити особам, які подали касаційні скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду