ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/166/21 Справа № 708/183/21	  	Головуючий по 1 інстанції Попельнюх А.О.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 р.                                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №708/183/21 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Чигиринського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Хмельницького І.О. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 березня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 14 лютого 2021 року о 15 год. 18 хв. в м. Чигирин, по вул. Черкаській керував автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло), при цьому від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник  ОСОБА_1 - Хмельницький І.О. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що  ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння,працівники поліції предвзято відносилися до нього, а тому він не зміг пройти огляд на стан сп`яніння. Вважає, що відеозапис є неповним та змонтованим.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Хмельницького І.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі,є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 247507 від 14.02.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що  ОСОБА_1 14 лютого 2021 року о 15 год. 18 хв. в м. Чигирин, по вул. Черкаській керував автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номер  НОМЕР_2 , який належить  ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло), при цьому від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України(а.с. 2);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності водій  ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3,4);
- даними відеозапису з якого вбачається, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. Також на відеозаписі зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
Крім того,  ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення власноручно зазначив про те, що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Апелянт вказує, що  ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, однак дані доводи є неприйнятними, оскільки останньому ставиться в вину не керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що також передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та даними відеозапису, які узгоджуються між собою.
Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що підчас розгляду справи місцевим судом заявлялося клопотання про допит свідків.
Під час апеляційного розгляду  ОСОБА_1 стверджував, що не зміг пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки в автомобілі перебували пасажири, крім того, машина йому не належить, тому він не міг їх залишити, однак вказані обставини не звільняють  ОСОБА_1 від виконання законних вимог поліцейських.
В матеріалах справи не міститься жодних даних про фальсифікацію даних відеозапису, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина  ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Хмельницького І.О. - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка