КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
12 березня 2021 року                                                                                       м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю        ОСОБА_1 , його захисника Конюшка Д.Б. та представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 - адвоката Гопкала В.В., розглянувши апеляційну скаргу представника Гопкала В.В. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
Приймаючи рішення про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що згідно вимог п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, а оскільки адміністративне правопорушення було вчинено 15.01.2019 року,суд дійшов висновку, що провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи в суді закінчився передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.  
 
На дану постанову представник іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 - адвокат Гопкало В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржувану постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року та визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП провадження в справі стосовно нього закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 251, 252, 245, 280 КУпАП відповідно до яких, суд зобов`язаний своєчасно, всебічно повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку таприйняти законне і мотивоване рішення.
Також зазначає, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Водночас, зі змісту ч.1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку. Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення.
Таким чином, на думку апелянта, системний аналіз положень ст. 38 та п.7 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення, а не від адміністративної відповідальності, а відтак не звільняє суд від обов`язку з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести у постанові виклад встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.
 
Вислухавши пояснення представника Гопкала В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , який уточнив свої апеляційні вимоги та просив скасувати оскаржувану постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року та прийняти апеляційним судом нову постанову, якою визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; пояснення ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б., які заперечували проти доводів поданої апеляційної скарги та задоволення апеляційних вимог представника Гопкала В.В. ; пояснення експерта КНДІСЕ Любарського К.А., який надав свої роз`яснення щодо обставин даної дорожньо-транспортної пригоди; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Гопкала В.В. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
 
При цьому, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
 
Проте вказаних вимог  закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП дотримано не було, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.
 
Вирішуючи питання про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, суддя місцевого суду, всупереч вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, прийняв рішення без з`ясування та дослідження обставин справи, тобто закрив провадження у справі, не встановивши при цьому наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення.
 
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
 
Згідно приписів ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).
 
Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, а тому твердження ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б. про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється і закриття провадження з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку зі сплином цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.
 
Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, 15.01.2019 року об 11 год. 30 хв. на прибудинковій території будинку №45 по вул. Вишгородська в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1  та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , за наслідками якої на місці події працівниками поліції стосовно водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме за порушення ним п.10.2 ПДР України, який керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку не надав перевагу в русі автомобілю «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по прибудинкової території та скоїв зіткнення з цим автомобілем, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Після надходження даного протоколу разом з іншими матеріалами до Подільського районного суду м. Києва для розгляду по суті, постановою судді від 11.10.2019 року матеріали даної справи стосовно ОСОБА_1 були повернуті до УПП в м. Києві для доопрацювання, з метою усунення суперечностей в поясненнях учасників матеріалам справи, надання належної оцінки діям обох водіїв та виконання інших дій для встановлення істини у справі.
 
На виконання цієї постанови за результатами проведення додаткової перевірки справи про адміністративне правопорушення №758/1277/19 стосовно  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві Бондаренком О.О. складено довідку, згідно якої проведеною перевіркою було встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась на прибудинковій території, а тому в даному випадку дії водія автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не регламентуються вимогами п.10.2 ПДР України, у зв`язку з чим, до графи складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» внесено уточнення, вказавши, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , на перетині рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункт 10.11 ПДР України, які стосуються руху транспортних засобів на територіях стоянок, гаражів, будівельних майданчиків, прибудинкової території, а також коли відсутні дорожні знаки та розмітка проїзної частини, які визначають порядок руху.
 
Під час апеляційного розгляду справи представник Гопкало В.В. просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, і внаслідок дій ОСОБА_1 іншому учаснику ДТП - потерпілій ОСОБА_2 завдано матеріальних збитків. 
 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що водій ОСОБА_1 не порушував пункту 10.2 ПДР України, як про це зазначено у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення від 15.01.2019 року, а тому останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки за змістом положень КУпАП суд розглядає справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений стосовно водія ОСОБА_1 саме за порушення ним п.10.2 ПДР України.
Також наголошував, що положення Кодексу про адміністративні правопорушення України не передбачають можливості повернення складеного адміністративного матеріалу для доопрацювання і суд не мав повноважень направляти матеріали справи стосовно ОСОБА_1 до УПП у м. Києві для доопрацювання, а тому внесення інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві Бондаренком О.О. уточнень до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо порушення останнім іншого пункту ПДР України, ніж було зазначено у вказаному протоколі, не відповідає вимогам закону. 
 
За викоиком апеляційного суду 12.03.2021 року в судове засідання з`явився експерт КНДІСЕ - Любарський К.А., який ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , зазначив, що дана дорожньо-трзіткнення транспортних засобів відбулось на прибудинковій території, де рух транспортних засобів регулюється вимогами п.10.11 ПДР України, тобто за правилами «правої руки». У даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Хонда» - ОСОБА_1 регламентовані вимогами п.10.11 ПДР України, а для водія автомобіля «Фольксваген» - ОСОБА_2  п.12.3 ПДР України. 
Також експерт вказав, що у даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Хонда» - ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п.10.11 ПДР України, а для оцінки дій водія автомобіля «Фольксваген» - ОСОБА_2 необхідно проводити відповідні дослідження та розрахунки.
 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №172690 від 15.01.2019 року, складеним стосовно ОСОБА_1 (а.с. 1), з урахуванням уточнень внесених згідно Довідки інспектора ВРОМ ДТП УПП у м. Києві Бондаренка О.О. (а.с. 61); даними схеми місця ДТП (а.с. 2), яка без зауважень підписана обома учасниками даної пригоди, щодо місця зіткнення, взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення та локалізації механічних пошкоджень автомобілів отриманих в результаті ДТП; поясненнями учасників даної пригоди - водіїв   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3, 4) щодо обставини зіткнення транспортних засобів, а також даними Довідки складеної інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві Бондаренком О.О. за результатами проведення додаткової перевірки (а.с. 61).
 
Твердження захисника Конюшка Д.Б. про те, що суд першої інстанції не мав повноважень направляти матеріали справи стосовно ОСОБА_1 до УПП у м. Києві для доопрацювання є безпідставними, з огляду на роз`яснення, викладені у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, а також  визнано правильною  практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи     про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
У відповідності до ч.3 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Водночас, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення згідно положень ст. 280 КУпАП є обставиною, що підлягає з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.  
Таким чином, суд приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2020 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, як незаконна підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
             
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника Гопкала В.В. - задовольнити.
 
Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року, якою  провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати.
 
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити  на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. 
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 
 
                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова