У Х В А Л А        
25 травня 2021 року
м. Київ
справа № 700/317/20
провадження № 61-5406ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійним договору оренди землі та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» (далі - ТОВ  «Наше Зерно Плюс»), державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Б. А. про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійним договору оренди землі та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.
Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 
2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 02 січня 2020 року № 23-45/14-20-СГ «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_3 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,00 га, кадастровий номер 7122887600:03:001:0345, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та наданні цієї земельної ділянки у власність.
Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 28 грудня 2019 року 
№ 23-6712/14-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,00 га, (кадастровий номер 7122887600:03:001:0345) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.
Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Б. А., від 15 січня 2020 року, індексний номер: 50659960, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку під кадастровим номером 7122887600:03:001:0345 за ОСОБА_4 та припинити усі права та їх обтяження ОСОБА_1 на земельну ділянку під
кадастровим номером № 7122887600:03:001:0345, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 січня 2020 року, запис за номером 35044123.
Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 20 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Наше Зерно Плюс», об`єктом оренди за яким є земельна ділянка, площею 2,00 га, кадастровий номер 7122887600:03:001:0345, розташованої на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.
Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Б. А., від 24 січня 2020 року, індексний номер: 50797142, про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку під кадастровим номером 7122887600:03:001:0345 за ТОВ «Наше Зерно Плюс» та визнати припиненим право оренди ТОВ «Наше Зерно Плюс» на земельну ділянку під кадастровим номером 7122887600:03:001:0345, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 січня 2020 року, запис за номером 35172654.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
01 квітня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16, постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 686/24410/17, постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 570/4524/17, постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 472/1282/17, постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 527/2036/18, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 1640/2594/18, постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 316/979/18, постанові Верховного Суду від 30 серпня 2019 року у справі № 817/586/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі 
№ 688/2908/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 
2020 року у справі № 750/3917/17, постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі 
№ 127/93/17-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 
2018 року у справі № 372/51/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі 
№ 757/39920/15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 
2019 року у справі № 520/17304/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі 
№ 805/2857/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 
2020 року у справі № 587/2326/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Крім того, представник заявника звернулася з клопотанням про зупинення виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області 
від 27 листопада 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2021 року в частині скасування рішень про державну реєстрацію речових прав, визнання припиненими речових прав на земельну ділянку і стягнення судових витрат, а в іншій частині зупинити дію вказаних судових рішень до закінчення касаційного провадження у даній справі.
Клопотання мотивовано тим, що відсутність зупинення виконання та дії оскаржуваних судових рішень може істотно утруднити чи навіть унеможливити виконання рішення суду в даній справі.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Оскільки рішення Лисянського районного суду Черкаської області 
від 27 листопада 2020 року та постанова Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2021 рокупідлягають примусовому виконанню лише в частині стягнення судового, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , та зупинення виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області 
від 27 листопада 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2021 рокув цій частині, а в іншій частині - зупинення дії Лисянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2021 рокудо закінчення касаційного провадження.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Лисянського районного суду Черкаської області цивільну справу № 700/317/20 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійним договору оренди землі та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про зупинення виконання та дії рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2021 рокузадовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Лисянського районного суду Черкаської області 
від 27 листопада 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2021 року в частині стягнення судового збору, а в іншій частині - зупинити дію рішення Лисянського районного суду Черкаської області 
від 27 листопада 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2021 рокудо закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, 
який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська