21.04.21
22-ц/812/804/21
                                                          
МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 487/5601/17 
Провадження № 22-ц/812/804/21 
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Кузьменка В.В. в приміщенні того ж суду, у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южстрой", третя особа Управління Держпраці в Миколаївській області про визнання факту укладення трудового договору та відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати (обмеження) працездатності, у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, - 
В С Т А Н О В И В :

       Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южстрой", третя особа Управління Держпраці в Миколаївській області про визнання факту укладення трудового договору та відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати (обмеження) працездатності, у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві акціонерного задоволено.
Встановлено факт укладення трудового договору між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» з 01.03.2016 р. на посаді зварювальника. 
Стягнуто з Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» на користь ОСОБА_1 , витрати на ліки у сумі 18 733,84 грн. у зв`язку із отриманим каліцтвом, заробіток втрачений внаслідок втрати (обмеження) працездатності щомісячно з урахуванням 30% втрати працездатності від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на день втрати працездатності (4800 грн.), починаючи з 03.07.2017 р. до досягнення пенсійного віку.
       11 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про виправлення описки у вище вказаному рішенні.
       Заява мотивована тим, що у резолютивній частині судового рішення та в описовій його частині допущено описку та зазначено невірну суму витрат на ліки, так як вірна сума витрат на ліки становить 57 767,78 гривень, замість вказаних 18 733,84 гривень.
       Посилається, що позивач 15.03.2018 року через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, яку було прийнято судом. В заяві він просив стягнути з ТОВ «Южстрой» на користь ОСОБА_1 витрати на ліки у сумі 57 767,78 грн. у зв`язку із отриманим каліцтвом.
       Заводським районним судом м. Миколаєва позовні вимоги задоволено повністю, разом з тим, на думку апелянта, помилково зазначено про стягнення первісно заявленої суми витрат на лікування без врахування того, що вказану суму було збільшено.
       Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южстрой", третя особа Управління Держпраці в Миколаївській області про визнання факту укладення трудового договору та відшкодування заробітку, втраченого внаслідок втрати (обмеження) працездатності, у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві.
       Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Родіонову В.Є., звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що 02.12.2020 року постановою Миколаївською апеляційного суду рішення по справі №487/5601/1 від 21.08.2020 року залишено без змін та дана оцінка всім обставинам цивільної справи, в тому числі сумам присудженим позивачу.
       Проте, з такою позицією суду першої інстанції , апелянт не погоджується, оскільки не було предметом оскарження сама по собі визначена сума. Звертаючись із апеляційною скаргою, відповідач заперечував проти наявності як таких трудових відносин, та посилався на те, що випадок не є виробничою травмою. А тому заперечував проти будь-якого відшкодування.
       Крім того, вказує, що Заводським районним судом м. Миколаєва позовні вимоги задоволено повністю. Разом з тим, помилково зазначено про стягнення первісно заявленої суми витрат на лікування, не врахувавши, що вказану суму було збільшено.
       Посилаючись на викладене, представник позивача ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2021 року про відмову у виправленні описки та винести постанову, якою виправити описку, допущену на останньому аркуші описової частини, та у абзаці третьому резолютивної частини рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2020 року відносно суми витрат на лікування, зазначивши замість 18733,84 грн суму 57767,78 грн. 
       Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій просить залишити ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2021 року без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.
       В заяві зазначає, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ЮЖСТРОЙ» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2020 року у справі 487/5601/17 залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2020 року залишено без змін.
       Відповідач не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, користуючись своїм правом на касаційне оскарження, узгодивши правову позицію, через свого представника подав касаційну скаргу до Верховного суду Касаційного цивільного суду.
       Ухвалою Верховного суду Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Южстрой» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 02.12.2020 року.
       Станом на сьогоднішній день інших касаційних скарг до ВС КЦС на рішення судів попередніх інстанцій у цій цивільній справі не надходило, позивачем оскарження рішення судів в частині розміру витрат на лікування не надано.
       Крім того, з матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги, що представником відповідача у справі адвокатом Родіоновою В.Є. було подано відзив на апеляційну скаргу, у якій адвокат просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЮЖСТРОЙ» відмовити.
       02 грудня 2020 року під час розгляду справи в приміщенні Миколаївського апеляційного суду позивач та його представник були присутні в судовому засіданні та мали можливість надати суду доводи та власні заперечення в частині суми витрат на лікування, присудженої ОСОБА_1 .
       Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, перевіривши докази у їх сукупності, постановив апеляційну скаргу ТОВ «ЮЖСТРОЙ» залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2020 року - без змін.
       Більш того, представник позивача є адвокатом, а тому вона повністю обізнана у своїх правах та обов`язках, визначених ЦПК України. Статтею 389 ЦПК України закріплено право учасників справи на звернення до суду касаційної інстанції щодо оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції з метою захисту своїх прав, свобод та інтересів.
       Враховуючи норми ст. 44 ЦПК України, відповідач у справі вважає такі дії представника позивача - зловживанням процесуальними правами, що виразились у поданні заяви про вирішення питання, яке вже вирішено судом, а тому вважає, що є законні підстави для повернення апеляційної скарги позивачу без її розгляду.
Пунктом 19 ч.1 ст. 353 ЦПК України передбачено можливість оскарження окремо від рішення суду ухвал про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
       Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. 
Виходячи із змісту зазначеної статті ЦПК України, під описками розуміється випадкове перекручення слів, зокрема прізвищ, імен, по батькові, назв юридичних осіб тощо. Однак не належать до описок граматичні помилки, які не спотворюють тексту рішення суду та не призводять до його неправильного сприйняття (неправильне проставляння розділових знаків, неправильне написання відмінкових закінчень, вживання русизмів тощо). Арифметичними є помилки, які мали місце при обчисленнях, арифметичних діях, що здійснювалися судом.
Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. 
Як убачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовом до ТОВ «Южстрой», просив встановити факт укладання трудового договору між ним та ТОВ «Южстрой» з 01 березня 2017р. на посаді зварювальника та стягнути з ТОВ «Южстрой» на його користь втрачений внаслідок втрати(обмеження) працездатності заробіток щомісячно, починаючи з 03.07.2017р. до досягнення пенсійного віку.
В подальшому, як зазначено в тексті рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2020р. до суду надійшла позовна заява у новій редакції від 26.12.2017 року, в якій позивач виклав позовні вимоги у новій редакції та просив встановити факт укладення трудового договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Южстрой» з 01.03.2016 р. на посаді зварювальника; стягнути з ТОВ «Южстрой» на користь ОСОБА_1 витрати на ліки у сумі 18 733,84 грн. у зв`язку із отриманим каліцтвом, а також заробіток втрачений внаслідок втрати (обмеження) працездатності щомісячно з урахуванням відсотку втрати працездатності від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на день втрати працездатності (16 000,00 грн.), починаючи з 03.07.2017 р. до досягнення пенсійного віку.
Саме дані позовні вимоги були предметом розгляду судом першої інстанції.
За результатами розгляду даного позову Заводським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення від 21 серпня 2020р., яким позов було задоволено. Встановлено факт укладення трудового договору між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» з 01.03.2016 р. на посаді зварювальника. 
Стягнуто з Товариством з обмеженою відповідальністю «Южстрой» на користь ОСОБА_1 , витрати на ліки у сумі 18 733,84 грн. у зв`язку із отриманим каліцтвом, а також заробіток втрачений внаслідок втрати (обмеження) працездатності щомісячно з урахуванням 30% втрати працездатності від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на день втрати працездатності (4800 грн.), починаючи з 03.07.2017 р. до досягнення пенсійного віку.
Як убачається з тексту постанови Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2020р., не погодившись із зазначеним рішенням суду, представник відповідача – адвокат Щукіна Н.О. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке ухвалене з порушенням судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправомірно встановлений та доведений факт укладання саме трудового договору між сторонами, судом не враховано наявність належних та достатніх доказів на підтвердження свідомого нехтування позивачем нормами та правилами, які встановлені законодавством України для осіб, що виконують роботи на будівництві. Крім того, звіт за четвертий квартал 2016 року про те, що ОСОБА_1 отримував дохід за ознакою 101 – є технічною помилкою, оскільки спростовується звітами за попередні квартали 2016 року, в яких зазначено, що позивач отримував дохід за ознакою 10-2 – як особа, яка працює за цивільно-правовим договором. 
У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача – адвокат Родіонова В.Є, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.
Зазначені обставини свідчать про те, що позивачем дане рішення в установленому законом порядку не оскаржувалося. Навпаки позивач через свого представника просив залишити дане рішення без змін. В судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції і позивач, і його представник були присутні.
За результатами розгляду апеляційної скарги відповідача постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 грудня 2020р. апеляційна скарга ТОВ «Южстрой» була залишена без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2020 року - без змін.
Позивач в заяві про виправлення описки в рішенні суду першої інстанції посилається на те, що 15 березня 2018р. ним була подана заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив встановити факт укладання трудового договору між ним та ТОВ «Южстрой» з 01 березня 2016р. на посаді зварювальника, стягнути з ТОВ «Южстрой» на його користь втрачений внаслідок втрати(обмеження) працездатності заробіток щомісячно, починаючи з 03.07.2017р. до досягнення пенсійного віку з урахуванням відсотку втрати працездатності із 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати станом на день втрати працездатності (16000грн.), а також витрати на ліки у сумі 57767, 78 грн., а також на те, що дана заява була прийнята судом до розгляду, але не врахована при винесення рішення.
В матеріалах справи дійсно є зазначена заява про збільшення позовних вимог з відміткою про одержання її судом 15 березня 2018р. та резолюцією судді «до справи».
Однак, як убачається з тексту рішення суду першої інстанції, дані вимоги не були предметом розгляду судом першої інстанції та не переглядалися судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою відповідача.
Отже, аналіз тексту рішення суду першої інстанції свідчить про те, що судом не було допущено описку в зазначенні суми витрат на лікування, яку просив стягнути позивач і яка визначена судом як така, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Із змісту заяви про виправлення описки вбачається, що позивач фактично не згоден з рішенням суду в частині визначення судом суми витрат на лікування, вважаючи, що суд не врахував його вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, поданій ним 15 березня 2018р., тобто розглянув не всі заявлені ним вимоги. 
Проте така не згода з рішенням суду є підставою для його оскарження в апеляційному чи касаційному порядку, а не для виправлення описки в рішенні суду.
З урахуванням викладено суд правомірно відмовив у задоволенні заяви про виправлення описки в мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не є підставою для скасування ухвали суду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 382 ЦПК України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 21 квітня 2021 року