УХВАЛА
20 травня 2021 року 
Київ
справа №9901/652/18
адміністративне провадження №П/9901/652/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючого судді Коваленко Н.В., 
суддів: Стародуба О.П., Кравчука В.М., Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
за участю секретаря судового засідання Буденка В.В., 
учасники справи:
позивач
представник позивача
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
25.06.2018 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі у тексті цієї ухвали також ОСОБА_1 , позивачка) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі у тексті цієї постанови також Комісія, ВККС, відповідач), в якій просила:
- поновити пропущений строк на оскарження та визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про непроведення в двомісячний термін кваліфікаційного оцінювання у вересні 2015 року на підставі заяви позивача від 06.07.2015 та відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 №2453-VI, підпункту 3.3 пункту 3 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді №67/зп-15 від 21.10.2015;
- поновити пропущений строк на оскарження та визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28.01.2016 №7/зп-16 про проведення протягом лютого-березня 2016 року первинного кваліфікаційного оцінювання суддів у процедурі можливості здійснення правосуддя у відповідному суді, які подали заяви про обрання суддею безстроково, в частині включення позивача до списків суддів на проходження такого кваліфікаційного оцінювання в березні 2016 року згідно графіку;
- поновити пропущений строк на оскарження та визнати протиправним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18.03.2016 №71/ко-16;
- поновити пропущений строк на оскарження та визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про не завершення повторного кваліфікаційного оцінювання у процедурі первинного кваліфікаційного оцінювання щодо підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді, у п`ятиденний строк у серпні 2016 року на підставі рішення Комісії від 18.03.2016 №71/ко-16, та згідно пункту 6 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 12.02.2015 №192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд», пункту 21 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», та рішення Комісії від 18.03.2016 №71/ко-16, чим погіршило та порушило законні права та інтереси позивача;
- визнати позивача такою, що пройшла первинне кваліфікаційне оцінювання у процедурі повторного кваліфікаційного оцінювання щодо можливості здійснення правосуддя у відповідному суді, з 27.08.2016;
- поновити пропущений строк на оскарження та визнати протиправним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.10.2017 №71/ко-16 в частині залучення позивача до іншої процедури кваліфікаційного оцінювання щодо відповідності займаній посаді та включення позивача до списків суддів на проходження такого кваліфікаційного оцінювання з 11.11.2017 по 23.05.2018 згідно графіку, чим погіршило та порушило законні права та інтереси позивача;
- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 23.05.2018 №786/ко-18;
- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України утриматися від вчинення дій щодо внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду;
- зобов`язати відповідача надати витяг з протоколу, бюлетень з оцінками та висновок кваліфікаційного оцінювання, відео запис технічними засобами;
- стягнути з відповідача (код ЄДРПОУ 37316378, адреса: 03109, м. Київ, вул. Механізаторів, 9) на  її користь моральну шкоду у сумі 1ОООООО гривень у зв`язку з протиправними діями у створенні позивачу перешкоди до здійснення судочинства".
В обґрунтуванні позовних вимог наводились аргументи про те, що зазначеними діями та рішеннями Вища кваліфікаційна комісія суддів України, на думку ОСОБА_1 , створювала умисні перешкоди у недопущенні її до судочинства та професії на посаді судді впродовж шести років, починаючи з червня 2012 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2018, переглянутою в апеляційному порядку та залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду. 
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень в частині позовних вимог щодо:
визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка виразилася у непроведенні в двомісячний термін кваліфікаційного оцінювання у вересні 2015 року на підставі заяви позивача від 06 липня 2015 року та відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 07.07.2010 № 2453-VI, підпункту 3.3 пункту 3 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді № 67/зп-15 від 21.10.2015;
визнання протиправними дій Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 28 січня 2016 року №7/зп-16 про проведення протягом лютого-березня 2016 року первинного кваліфікаційного оцінювання суддів у процедурі можливості здійснення правосуддя у відповідному суді, які подали заяви про обрання суддею безстроково, в частині включення позивача до списків суддів на проходження такого кваліфікаційного оцінювання в березні 2016 року згідно графіку;
визнання протиправним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 березня 2016 року № 71/ко-16; 
визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка виразилася у незавершенні повторного кваліфікаційного оцінювання у процедурі первинного кваліфікаційного оцінювання щодо підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді, у п`ятиденний строк у серпні 2016 року на підставі рішення Комісії від 18 березня 2016 року №71/ко-16, та згідно пункту 6 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VІІІ від 12.02.2015, пункту 21 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016, та рішення Комісії від 18.03.2016 № 71/ко-16; 
визнання позивача такою, що пройшла первинне кваліфікаційне оцінювання у процедурі повторного кваліфікаційного оцінювання щодо можливості здійснення правосуддя у відповідному суді з 27 серпня 2016 року;
визнання протиправним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20 жовтня 2017 року № 71/ко-16 в частині залучення позивача до іншої процедури кваліфікаційного оцінювання щодо відповідності займаній посаді та включення позивача до списків суддів на проходження такого кваліфікаційного оцінювання з 11 листопада 2017 року по 23 травня 2018 року згідно графіку, 
- повернуто позивачу.
Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2018 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання утриматися від вчинення дій, стягнення моральної шкоди в частині позовних вимог про:
-          визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 23.05.2018 №786/ко-18;  
-          зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України утриматися від вчинення дій щодо внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду; 
-          стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 1000000 гривень.
У відзиві на позовну заяву відповідачем висловлено незгоду з викладеними у ній доводами та аргументами й наголошено, що Комісія, при ухваленні спірного рішення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, таке рішення містить мотиви та підстави його ухвалення, тому, на думку ВККС, будь-які порушення прав, свобод та/або законних інтересів ОСОБА_1 відсутні.
ОСОБА_1 подано відповідь на відзив у якому вона, заперечуючи проти висловлених у відзиві аргументів, наполягає на тому, що оскаржуване рішення Комісії має бути скасоване з підстав його невідповідності пунктам 1, 4 частини третьої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
У судове засідання, призначене на 20.05.2021 о 12:00 годині з`явились позивач і її представник, які вимоги позову підтримали і наполягали на його задоволенні.
Судовим розглядом справи на підставі наявних у ній матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 призначена на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду відповідно до Указу Президента України від 01.08.2007 №676/2007.
Наказом голови Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з 11.09.2007 зарахована на посаду судді цього суду.
Рішенням ВККС від 11.06.2012 №178/бо-12 відмовлено ОСОБА_1 у рекомендуванні для обрання на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково.
Вищевказане рішення ОСОБА_1 оскаржила до Вищої ради юстиції, яка рішенням від 18.12.2012 №1216/0/15-к залишила без задоволення скаргу на рішення ВККС від 11.06.2012 №178/бо-12 і залишила його без змін, вирішила внести Президентові України подання про її звільнення з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку з закінченням строку, на який її призначено.
Указом Президента України від 13.03.2013 №132/2013 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку із закінченням строку, на який її призначено.
Наказом голови Черкаського окружного адміністративного суду від 20.03.2013 №31-о ОСОБА_1 відраховано 21.03.2013 зі штату цього суду у зв`язку із звільненням з посади судді у зв`язку із закінченням строку, на який її призначено.
В подальшому, постановою Вищого адміністративного суду України від 06.06.2013 у справі №П/800/35/13 визнано незаконним та скасовано рішення Вищої ради юстиції від 18.12.2012 №1216/0/15-к.
Указом Президента України від 07.07.2014 №582/2014 скасовано положення Указу Президента України від 13 березня 2013 року  № 132  "Про звільнення суддів" у частині звільнення з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку, на який її призначено.
Наказом голови Черкаського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 позивачку зараховано з 17.06.2015 на посаду цього суду.
Рішенням ВККС від 28.01.2016 №7/зп-16 вирішено протягом лютого - березня 2016 року провести первинне кваліфікаційне оцінювання суддів, які подали до Комісії заяви про обрання суддею безстроково згідно зі списком, що додається. Затверджено графік проведення первинного кваліфікаційного оцінювання суддів, визначених у додатку. Затверджено перелік завдань для проведення анонімного письмового тестування суддів, визначених у додатку.
Додатком 1 до рішення ВККС від 28.01.2016 №7/зп-16 визначено список суддів, які подали до Комісії заяви про обрання суддею безстроково та будуть проходити первинне кваліфікаційне оцінювання, у якому, за порядковим номером 14 (група 4) значиться позивачка.
Рішенням Комісії від 18.03.2016 №71/ко-16 визнано суддю Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що не підтвердила можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді. Відсторонено її від здійснення правосуддя до проходження нею повторного кваліфікаційного оцінювання. Направлено ОСОБА_1 до Національної школи суддів України для проходження перепідготовки. Доручено Національній школі суддів України провести перепідготовку судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до 22.08.2016 з урахуванням спеціалізації, інстанційності суду та результатів первинного кваліфікаційного оцінювання. Національній школі суддів України у триденний строк з дня закінчення перепідготовки судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 надати звіт про результати проходження суддею перепідготовки, зокрема щодо тем, цілей, завдань перепідготовки та висновку за її результатами. Провести повторне кваліфікаційне оцінювання судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 відповідно до пункту 5.10 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді.
За результатами проходження курсу навчання для підвищення кваліфікації суддею Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 Національною школою суддів України складено звіт від 05.08.2016, згідно з яким остання пройшла курс навчання та успішно виконала індивідуальну навчальну програму для підвищення кваліфікації суддів, які тимчасово відсторонені від здійснення правосуддя.
11.08.2017 ОСОБА_1 направила до ВККС заяву у якій просила провести стосовно неї кваліфікаційне оцінювання для підтвердження відповідності займаній посаді судді.
Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії України від 20.10.2017 №106/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 999 суддів місцевих і апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 
ОСОБА_1 склала анонімне письмове тестування, за результатами якого набрала 63 бали. За результатами виконаного практичного завдання ОСОБА_1 набрала 66 балів. На етапі складання іспиту суддя загалом набрала 129 балів.
ОСОБА_1 пройшла тестування особистих морально - психологічних якостей та загальних здібностей, за результатами якого складено висновок та визначено рівні показників критеріїв особистої, соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності.
Рішенням Комісії від 29.03.2018 №63/зп-18 затверджено результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Іспит», складеного 02.03.2018, зокрема, судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , яку допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».
23.05.2018 ВККС проведено співбесіду із суддею, під час якої обговорено питання щодо показників за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності, які виникли під час дослідження суддівського досьє.
За критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) суддя набрала 315 балів.
При цьому, як вбачається зі змісту спірного рішення Комісії, за критерієм професійної компетентності ОСОБА_1 оцінено ВККС на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди за показниками, визначеними пунктами 1-5 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.
За критеріями особистої та соціальної компетентності ОСОБА_1 оцінено Комісією на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених пунктами 6-7 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.
За критерієм професійної етики, оціненим за показниками, визначеними пунктом 8 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, суддя набрала 155 балів. За цим критерієм суддю оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди.
За критерієм доброчесності, оціненим за показниками, визначеними пунктом 9 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, суддя набрала 155 балів. За цим критерієм суддю оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди.
Загалом, як відображено у спірному рішенні Комісії, за результатами кваліфікаційного оцінювання суддя Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 набрала 625 балів, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв.
Ураховуючи викладене, Комісія дійшла висновку, що позивачка не відповідає займаній посаді.
Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 23.05.2018 №786/ко-18 визначено, що суддя Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на невідповідність займаній посаді набрала 625 балів. Визнано суддю Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді. Вирішено внести до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 .
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності вказаним Законом, має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.
Пунктом 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями ВККС в порядку, визначеному цим Законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя (надалі - ВРП) на підставі подання відповідної колегії ВККС.
Згідно зі статтею 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді <…> здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. Підставами для призначення кваліфікаційного оцінювання є: <…> рішення ВККС про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються ВККС.
На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Комісія рішенням від 03.11.2016 затвердила Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення №143/зп-16, а рішенням від 04.11.2016 №144/зп-16 - Порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання.
Згідно з пунктом 34 розділу ІІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення рішення Комісії, ухвалене за результатами кваліфікаційного оцінювання, складається зі вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. Зокрема, у мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків. За наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення. Резолютивна частина має містити висновок про те, чи підтвердив суддя (кандидат на посаду судді) здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді або чи відповідає суддя займаній посаді, а також кількість балів, набраних суддею за результатами успішного проходження процедури кваліфікаційного оцінювання.
Пунктами 10 та 11 розділу V про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення встановлено, що за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді.
Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимального можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен із критеріїв бала, більшого за 0.
Частинами другою, четвертою статті 84 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання ВККС ухвалює одне з рішень, визначених цим Законом. Кваліфікаційне оцінювання проводиться прозоро та публічно, у присутності судді <…>, який оцінюється, та будь-яких заінтересованих осіб. У розгляді питання про кваліфікаційне оцінювання судді можуть бути присутніми представники органу суддівського самоврядування.
У частинах першій, другій статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює ВККС. Іспит є основним засобом встановлення відповідності судді <…> критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією. Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються ВККС. Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. ВККС <…> зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.
Відповідно до частин першої, другої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням ВККС щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини третьої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:
1)склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2)рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3)суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4)рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення ВККС можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом, а рішення Комісії щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством прямо передбачено право на оскарження рішення ВККС в судовому порядку.
Водночас, Суд зауважує, що за змістом статей 1, 3 Закону України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» прийняття рішення про звільнення судді з посади належить до компетенції ВРП після розгляду на її засіданні подання ВККС про звільнення судді. 
За результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та породжує відповідні правові наслідки.
Відтак, таке рішення може бути оскаржене в судовому порядку.
При цьому рішення ВККС про визнання судді таким, що не відповідає займаній посаді, саме по собі не має наслідком звільнення судді, а є лише підставою для такого звільнення. Під час розгляду подання ВККС про звільнення судді Вища рада правосуддя може прийняти рішення про відмову у задоволенні подання ВККС про звільнення судді з посади.
З огляду на те, що процедура кваліфікаційного оцінювання, підведення її підсумків (у ВККС) і застосування наслідків (рішенням ВРП) є стадіями єдиного провадження, рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді не має самостійних правових наслідків, а є частиною цього «кваліфікаційного» провадження.
Звільнення судді з посади є конституційною функцією ВРП. У межах «кваліфікаційного» провадження ВРП має право перевірити вмотивованість та обґрунтованість рішення ВККС. У разі виявлення недоліків, що мають суттєве значення, зокрема вплинули на об`єктивність оцінювання, ВРП має не лише право, але й обов`язок запобігти порушенню прав судді. У такий спосіб ВРП забезпечує конституційні гарантії незалежності судді, складовою якої є неможливість дострокового звільнення судді з підстав, прямо не передбачених Конституцією України.
ВРП може ухвалити рішення про відмову у задоволенні подання про звільнення судді з посади. У цьому випадку суддя продовжує перебувати на посаді, а рішення ВККС про непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді втрачає юридичне значення.
Зважаючи на наведене правове регулювання, а також статус та повноваження ВРП та ВККС у процедурі кваліфікаційного оцінювання судді, Суд вважає, що передбачене частиною першою статті 88 України «Про судоустрій і статус суддів» оскарження рішення ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання судді можливе лише після того, як таке рішення було предметом розгляду у ВРП.
Така ж правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №9901/637/18, від 30.09.2020 у справі №9901/852/18, предмет спору у яких, як і справі, що розглядається, стосувався оскарження рішень Комісії, якими суддів визнано такими, що не відповідають займаній посаді, та рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання стосовно їх звільнення.
Справа з подібними правовідносинами розглядалась і Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який в ухвалі від 05.11.2020 (справа №9901/202/19) дійшов висновку, аналогічного викладеному у вищевказаних судових рішеннях.
Враховуючи концепцію належного врядування, зміст якої, зокрема, розкритий у практиці Європейського суду з прав людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
З урахуванням послідовності (стадійності) прийняття остаточного рішення про звільнення судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання і, як наслідок, не відповідає займаній посаді, судовий контроль має здійснюватися щодо остаточного рішення, яке уповноважена приймати ВРП.
В ході судового розгляду судом з`ясовано, що до Вищої ради правосуддя 21.09.2018 за вхідним номером 7957/0/8-18 з ВККС надійшло подання Комісії віл 21.09.2018 №21-5215/18 з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку з виявленням за результатами кваліфікаційного оцінювання невідповідності судді займаній посаді згідно з рішенням від 23.05.2018 №786/ко-18.
Рішенням ВРП від 06.02.2020 №319/0/15-20 відмовлено у задоволенні вищезазначеного подання ВККС про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України через невмотивованість оспорюваного рішення Комісії.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Вжите у нормі цієї статті формулювання «не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» треба розуміти і трактувати так, що не підлягають розгляду за цими правилами не тільки справи, спори в яких виникають поза сферою адміністративних публічно-правових відносин, але й ті, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, однак щодо них на рівні імперативного законодавчого положення встановлено вимогу, яка обмежує таке звернення і відтерміновує судовий захист порушеного права до події, з настанням якої виникають відповідні для цього підстави. 
З огляду на наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржуване ОСОБА_1 рішення ВККС не може бути самостійним предметом судового розгляду, а заявлені позовні вимоги у даній справі не можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.
Частиною першою статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Оскільки розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, підстав для роз`яснення позивачеві, до суду якої юрисдикції належить його вирішення, немає.
Керуючись статтями 238, 243, 248, 257, 262, 266, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Провадження у справі №9901/652/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 21.05.2021.

Головуючий суддя                                                                      Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                          О.П. Стародуб

                                                                                          В.М. Кравчук

                                                                                          А.А. Єзеров

                                                                                          С.М. Чиркін