ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/9894/19
адміністративне провадження № К/9901/10849/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача: Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року (суддя: Мінаєва К.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року (судді: Рєзнікова С.С.,   Старостін      В.В.,  Бегунц А.О.) у справі за позовом Комунального підприємства "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування"   до Головного управління ДПС у Харківській області       про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,           
                                                 в с т а н о в и в :
Комунальне підприємство "Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування" (далі - КП "ММФДХ", позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області  (далі - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2019 року №0084605705. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, позов було задоволено.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що порушення позивачем граничного строку, встановленого для реєстрації податкових накладних, підтверджується квитанціями, в яких зафіксовано час та дату реєстрації спірних податкових накладних, а тому висновок судів про відсутність в діях КП "ММФДХ" складу податкового правопорушення не відповідає дійсності.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки вважає доводи відповідача безпідставними, а оскаржувані рішення такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судами попередніх інстанцій було встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку КП "ММФДХ" з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за 2017, 2018, 2019 роки, за результатами якої складено Акт від 08.04.2019 №1091/20-40-57-05-18/22696568.
Перевіркою встановлено, що КП "ММФДХ" порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На підставі вищеозначеного Акта перевірки ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 30.05.2019 року № 0084605705, яким за затримку реєстрації податкових накладних до позивача застосовано штраф у сумі 1209228,97 грн.
В подальшому позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до суду, звернувшись з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції,  виходив з того, що позивач у повному обсязі виконав свій обов`язок щодо реєстрації    податкових накладних у строк, встановлений п.  201.10  ст.  201 ПК України, а тому підстави притягнення його відповідальності та застування до нього відповідних штрафних санкцій, - відсутні.
Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
В силу приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
За приписами абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Приписами пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
Питання звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, вже неодноразово було предметом розгляду Верховним Судом (зокрема, у постановах від 4 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17, від 11 грудня 2018 року у справі №  807/68/18  та від 13 серпня 2019 року у справі № 2040/7988/18). І як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, суди при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин врахували висновки Верховного Суду, що відповідає вимогам частини п`ятої статті 242 КАС України.
При цьому, Верховний Суд звертав увагу, що саме зміст операції є визначальним при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для притягнення платника податку до відповідальності на підставі статті 120-1 ПК України.
Досліджуючи надані сторонами докази, зокрема, зведені податкові накладні, щодо яких камеральною перевіркою виявлені порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН, суди попередніх інстанцій звернули уваги на те, що всі спірні податкові накладні у графі «не підлягає наданню отримувачу (покупцю)» мають позначку «Х», а у їх верхній лівій частині зазначено тип причини « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. При цьому, у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставлено умовний ІПН « 600000000000».
Відповідачем не заперечувався факт того, що зведені податкові накладні, за несвоєчасну реєстрацію яких накладено штраф, складені з дотриманням законодавства та належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином враховуючи, що спірні податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю) та були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України,  за їх несвоєчасну реєстрацію.
З урахуванням викладеного, рішення судів попередніх інстанцій про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.05.2019 року № 0084605705, яким за затримку реєстрації податкових накладних до позивача застосовано штраф у сумі 1209228,97 грн, є законними і обґрунтованими, а тому не підлягають скасуванню.
Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з мотивами суду першої та апеляційної інстанцій, якими вони керувалися при оцінці доказів і встановленні обставин справи, - що знаходиться поза межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.    
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки судів  попередніх інстанцій є обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                     п о с т а н о в и в :
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                               І.Л. Желтобрюх
Судді:                                                                                                                    О.В. Білоус 
                                                                                                                              Н.Є. Блажівська