УХВАЛА

21 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 522/8302/16-а
адміністративне провадження № К/9901/11629/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного, 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору -  Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Міністерство оборони України,  про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб - Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 надати інформацію до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про середні розміри надбавок (з урахуванням у ній розмірів надбавок, передбачених пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення з військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від « 07» листопада 2007 року, а саме: надбавки у розмірі 100 відсотків посадового окладу, з урахуванням складу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років військовослужбовцям розвідувальних органів, які безпосередньо виконують функції з добування інформації, забезпечують та беруть участь у спеціальних заходах, спрямованих на підтримку національних інтересів; надбавки у розмірі 70 відсотків посадового окладу військовослужбовцям інших розвідувальних органів, які безпосередньо займаються виконанням спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки; надбавки у розмірі 50 відсотків посадового окладу військовослужбовцям інших розвідувальних органів, які провадять оперативно-розшукову, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність), що фактично виплачені починаючи з « 01» липня 2008 року, у якому виникло право на перерахунок пенсій позивача за відповідною посадою, зазначеною у Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів, на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності  Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому Наказом Міністра оборони України від 26 червня 2008 року; стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 58 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої його незаконною бездіяльністю.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про середні розміри надбавок, що фактично виплачені починаючи з 01 липня 2008 року, в якому у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, зазначеною в Переліку відповідних посад військовослужбовців підрозділів на які покладалося здійснення розвідувальної діяльності до набрання чинності  Законом України «Про розвідувальні органи України», затвердженому наказом МОУ від 26 червня 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
26 січня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист у справі № 522/8302/16-а.
18 серпня 2020 року від Військової частини НОМЕР_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про виправлення описки у постанові суду від 26 листопада 2016 року та виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 522/8302/16-а.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року заяву представника Військової частини НОМЕР_1 - адвоката Місюль А.К. про виправлення описки в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року та у виконавчому листі № 522/8302/16-а від 26 січня 2017 року  задоволено.
Виправлено описку в резолютивній частині постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року в справі № 522/8302/16-а, вказавши «за липень 2008 року», коли вказано «з 01 липня 2008 року».
Виправлено описку у виконавчому листі № 522/8302/16-а від 26 січня 2017 року, вказавши «за липень 2008 року», коли вказано «з 01 липня 2008 року».
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року у справі № 522/8302/16-а про виправлення описки у постанові суду та у виконавчому листі  скасовано.
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про виправлення описки у постанові суду від 26 листопада 2016 року та виправлення помилки у виконавчому листі по справі № 522/8302/16-а  відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 13, 17, 20 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Згідно з частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції: про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Предметом оскарження у цій справі є судове рішення, прийняте за результатом перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про виправлення описки у постанові Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року в справі № 522/8302/16-а та виправлення помилки у виконавчому листі у справі № 522/8302/16-а від 26 січня 2017 року.

Ухвала суду першої інстанції, якою задоволено заяву про виправлення описок у постанові Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року в справі № 522/8302/16-а та виконавчому листі у справі № 522/8302/16-а від 26 січня 2017 року за результатами перегляду якої було винесено постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року, якою було скасовано ухвалу суду першої та відмовлено у задоволенні заяви про виправлення вказаних описок відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи те, що у частині другій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України наведений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про виправлення описок, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору -  Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Міністерство оборони України, про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Військовій частині НОМЕР_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк 

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний