Справа № 991/2793/21
Провадження № 1-кс/991/2842/21

УХВАЛА

23 квітня 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні № 12017220000000515.

(1) Зміст поданої заяви
22.04.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена заява. 
Зі змісту заяви вбачається, що 29.01.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 908 000 грн, і ним було внесено частину цієї застави у розмірі 390 000 грн. 04.03.2021 колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду розмір застави зменшено до 181 600 грн. На його рахунок повернуто 208 400 грн, а тому неповернутою сумою є 181 600 грн. Строк дії запобіжного заходу закінчився 29.03.2021, який не було продовжено. У зв`язку з цим, просить повернути йому заставу у розмірі 181 600 грн.
(2) Позиції учасників провадження
У судове засідання учасники не з`явилися про час та дату були повідомлені належним чином. Від заявника 22.04.2021 надійшла заява про її розгляд у його відсутність, вимоги заяви він підтримав. Від прокурора також надійшла заява про розгляд заяви у його відсутність, просив у задоволенні заяви відмовити.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні заяви
Учасником кримінального провадження, зокрема, є заставодавець (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК).
Згідно зі ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК обмеження діють певний, визначений ухвалою суду або слідчого судді строк. Інші запобіжні заходи, у тому числі і застава, визначеного строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження. 
Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.
В ч. 11 ст. 182 КПК визначено, що підставою для повернення застави є припинення дії цього запобіжного заходу. Доказів того, що запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 припинив свою дію, не надано.
У зв`язку з цим, підстави для задоволення заяви  ОСОБА_3 про повернення застави відсутні.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        у задоволенні заяви ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні № 12017220000000515 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1