ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року	Львів	Справа № 460/2629/20 пров. № А/857/5187/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р.; Мікули О.І.,
за участю секретаря судового засідання      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року, прийняте суддею Жуковською Л.А. у порядку письмового провадження, в м. Рівне у справі № 460/2629/20 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, скасування постанови, -

                                                 ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , в якому просить визнати неправомірними дії управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн. від 24.03.2020; скасувати постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 10200,00 грн. від 24.03.2020 за ВП №59889478.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 22.05.2019 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2831/18 було проведено нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, починаючи з 01.02.2017. Крім того, зазначає, що державним виконавцем 04.03.2020 було застосовано штраф до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у сумі 5100 грн. Оскільки даний штраф було оскаржено до суду, то у державного виконавця не було підстав для застосування повторного штрафу в сумі 10200 грн. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 22 січня 2021 року, позов задоволено повністю.
Визнано неправомірними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн. від 24.03.2020 у виконавчому провадженні  № 59889478.
Скасовано постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 10200,00 грн. від 24.03.2020 у виконавчому провадженні № 59889478.
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, з підстав неправильного застосування норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вказано на те, що судом першої інстанції не враховано те, що державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження». У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області 03.03.2020 подано заяву про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що рішення суду у справі № 460/2831/18 виконано у добровільному порядку. У вказаній заяві зазначено, що виплату коштів буде здійснено з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649. Відповідно до ст. 63, 75 Закону країни "Про виконавче провадження" 04.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100 грн. У ході подальшого виконання державним виконавцем виконавчих дій встановлено, що станом на 24.03.2020 рішення суду боржником не виконано без поважних причин, у зв`язку з чим 24.03.2020 на боржника накладено штраф у подвійному розмірі. 
Зазначає, що наразі ОСОБА_1 не виплачено кошти, передбачені рішенням суду, що позбавляє його, як застраховану особу, державних гарантій реалізації своїх прав, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказав на те, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження поважності причин невиконання рішення суду щодо виплати перерахованих за рішенням суду компенсаційних коштів. Крім того, позивач не надав доказів відсутності фінансової спроможності виконати рішення суду, як і не надав доказів звернення до Пенсійного фонду про виділення коштів на виконання рішення щодо виплати перерахованої пенсії. При цьому, звертає увагу на те, що нарахування пенсії є лише передумовою виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі. Тому, вважає доводи позивача про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника необгрунтованими.
Позивач відзиву на апеляційні скарги не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 460/2831/18, що набрало законної сили 13.05.2018, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.02.2017 по день фактичної виплати. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1  з 01.02.2017 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.
15.08.2019 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.02.2017 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії (а.с.54).
27.08.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень органу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 59889478 з примусового виконання виконавчого документа у справі № 460/2831/18, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 15.08.2019 (а.с.58).
30.09.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень органу державної виконавчої служби винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 59889478, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення (а.с.62).
21.01.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень органу державної виконавчої служби винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 59889478 (а.с.126).
27.02.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області направило відповідачу лист за № 1700-0802-5/4018, в якому повідомило, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області добровільно проведено нарахування компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, починаючи з 01.02.2017. З огляду на це управління просило закінчити виконавче провадження ВП № 59889478. До листа було долучено розрахунок компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати (а.с. 9-11, 128-130).
04.03.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому провадженні ВП№59889478, винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника – Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (а.с.6, 132).
Судом також встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області вище вказану постанову у виконавчому провадженні ВП № 59889478 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. оскаржено у судовому порядку.
Проте, 24.03.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому провадженні ВП № 59889478, винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 у справі № 460/2120/20, яке набрало законної сили 19.08.2020, визнано протиправною та скасовано постанову від 04.03.2020 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. ВП № 59889478, тому, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII про накладення за невиконання рішення штрафу у подвійному розмірі за повторне невиконання рішення суду по справі № 460/2831/18 без поважних причин.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII).
Згідно з статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII: за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Зокрема, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
24.03.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) прийнято постанову ВП № 59889478 про накладення на позивача за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, та накладено штраф в розмірі 10200,0 грн.
Проте, вказаній постанові передувала постанова відповідача від 04.03.2020 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу у розмірі 5100,0 грн, яка була предметом судового розгляду.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 у справі № 460/2120/20, визнано протиправною та скасовано постанову від 04.03.2020 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. 
Вказане рішення набрало законної сили 19.08.2020.
У відповідності до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вищевказаним судовим рішенням скасовано постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн за первісне невиконання боржником рішення суду у встановлений строк, що у свою чергу виключає можливість для застосування до позивача оскаржуваною повторною постановою державного виконавця від 24.03.2020 штрафу за повторне не виконання рішення суду без поважних причин. Тобто, відсутня повторність невиконання рішення суду.
Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 10200,00 грн. від 24.03.2020 за ВП № 59889478.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянтів, які наведені у поданих апеляційних скаргах, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.243, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі № 460/2629/20 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула