ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9788/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  09 червня 2021 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                       Василенка Я.М.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,
за участі секретаря судового засідання                                        Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України, третя особа -  Конституційний Суд України, про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій,
      
    В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Управління державної охорони України, в якій просить суд:
-             визнати протиправними дії військовослужбовців Управління державної охорони України щодо недопуску ОСОБА_1 до приміщення Конституційного Суду України;
-             зобов`язати Управління державної охорони України не чинити перешкоди в допуску ОСОБА_1 до приміщення Конституційного Суду України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Конституційний Суд України.
Разом з позовною заявою, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Управлінню державної охорони України вчиняти дії щодо недопуску ОСОБА_1 до приміщення Конституційного Суду України.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що недопуск позивача до приміщення Конституційного Суду України є щоденним тривалим протиправним порушенням його прав та перешкоджанням здійсненню його службових та трудових обов`язків, а відсутність попереднього судового захисту у формі вжиття заходів забезпечення позову призведе до очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у формі перешкоджання йому здійснювати службові та трудові обов`язки.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 р. в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, просить скасувати ухвалу про відмову в забезпеченні позову та прийняти нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.06.2021.
У судовому засіданні апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.
Представники відповідача у судовому засіданні у повному обсязі заперечували проти задоволення апеляційної скарги. 
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову спрямована на фактичне вирішення спору, що виник між сторонами, до прийняття судом відповідного рішення по суті, що, у свою чергу, може мати вплив на судове рішення, яке згодом буде ухвалено у зв`язку з оскарженням дій відповідача.
Доводи апеляційної скарги:
-             апелянт переконаний, що невжиття заходів забезпечення позову вже призводить та призведе до порушення його прав, відновлення яких буде ускладненим або неможливим у майбутньому;
-            дії відповідача є прямим втручанням в його правовий статус судді та перешкоджанням у здійсненні правосуддя;
-             виключно через протиправні дії відповідача, позивач, окрім втручання в статус судді та порушення службових прав, зазнає також і щоденного порушення своїх трудових прав.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. 
Так, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає про наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача, які полягають у недопуску та перешкоджанню здійсненню позивачем його службових та трудових обов`язків, як судді Конституційного Суду України. При цьому, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на ті ж самі обставини, якими обґрунтовано й власне позовні вимоги, що у свою чергу, фактично, призводить до вирішення спору по суті й може мати вплив на судове рішення, яке згодом буде ухвалено по суті у зв`язку з оскарженням дій відповідача.
Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та обставинам, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення на даному етапі, оскільки, запропонований заявником спосіб забезпечення адміністративного позову, задля його вирішення у межах розгляду питання забезпечення позову, вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням всіх фактичних обставин справи та надання їм відповідної правової оцінки, що процесуальним законодавством не допускається.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті. Саме під час розгляду спору по суті, судом буде надана правова оцінка доводам позивача про протиправність дій відповідача. 
Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Інші ж доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність на даному етапі судового розгляду підстав для забезпечення позову та стосуються основних доводів та обґрунтувань сторони позивача, що мають бути розглянуті під час розгляду спору по суті.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О.М. Ганечко 
        Судді                                                                                                                Я.М. Василенко
                                                                                                       В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 09.06.2021.