Ухвала
 
26 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 244/3244/13
провадження № 61-6198ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації, за неотримане продовольче забезпечення,
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 03 грудня 2010 року у справі № 244/3244/13-ц в частині присудження до стягнення з Міністерства оборони України грошової компенсації в сумі 96 366,40 грн на користь ОСОБА_1 за не отримане продовольче забезпечення. 
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року, залишеною без змін постановоюЗапорізького апеляційного суду від 10 березня                  2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
12 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду,  ухвалити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачена пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України і не входить до переліку тих ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції                              з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги.                      З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від                           19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                     у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання належить відмовити, оскільки така ухвала не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації, за неотримане продовольче забезпечення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат