ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2021 р.           Справа№ 920/926/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Коротун О.М. 

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 07.04.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу        Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим"
на рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 (повний текст рішення складено 03.11.2020)
у справі № 920/926/20 (суддя Резніченко О.Ю.)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим"
про стягнення 134 286 грн. 00 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" (далі - відповідач), в якій просив стягнути з відповідача 134 286 грн. 00 коп. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем  умов договору поставки №90 від 16.01.2019 щодо поставки товару в повному обсязі, в результаті чого позивач просив стягнути з відповідача 130    566 грн. попередньої оплати та 3720 грн. збитків у зв`язку із залученням до приймання товару експерта Херсонської торгово-промислової палати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 позовні вимоги задоволено повністю. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" 130 566 грн. 00 коп. боргу, 3 720 грн. збитків, 2 102 грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього обов`язку згідно з договором поставки №90 від 16.01.2019 своє зобов`язання щодо поставки товару в  повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт вказує, що підтвердженням виконання умов договору поставки і належним доказом виконання своїх обов`язків за договором є залізнична накладна, в якій зазначено масу вантажу, дату прийняття вантажу до перевезення та дату видачі цього вантажу вантажоодержувачу.
Скаржник стверджує, що, всупереч Інструкції П-6, позивач не звернувся до органу транспорту для складання комерційного акту.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" наголошує, що позивач не надав доказів, що недостача не була результатом розкрадання після відкриття вагону, оскільки вагон було розкрито 28.07.2020, а вивантаження з представником Херсонської Торгово-промислової палати здійснено 29.07.2020. 
Апелянт наголошує, що суд першої інстанції безпідставно відхилив відеозапис як доказ у справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" зазначає, що не є належним відповідачем у справі, оскільки саме залізниця повинна нести відповідальність  за втрату вантажу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 24.12.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що у випадку приймання вантажу у критому опломбованому вагоні встановити пошкодження  або невідповідність вантажу при прийманні неможливо. У такому випадку перевіряється цілісність пломб та вагону. Відповідно до статті 52 Статуту та пункту12 Правил видачі вантажів, перевірка вантажу повинна проводитися виключно у разі, якщо вантаж прибув у вагоні з пошкодженими пломбами відправника. У разі відсутності пошкодження вантажу комерційний акт про пошкодження тари (упакування) складатися не повинен. Вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, видаються без перевірки їх кількості і стану. Позивач не вимагав від перевізника складання комерційного акту під час приймання вантажу, оскільки вагон та пломби на ньому не було пошкоджено.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" зазначає, що залізниця відповідає за доставку вантажу у вагоні в такому стані та з непорушеними пломбами, як і прийняла його до перевезення. По прибуттю вагону на станцію призначення, залізниця у відповідності до пункту 12 Правил видачі вантажів перевіряє цілісність вагону та пломб (ЗПП) та у разі їх неушкодженості не проводить перевірку маси вантажу. Залізниця несе відповідальність за здійснення перевезення вантажу у тій масі, в якій його було завантажено вантажовідправником. У зв`язку з чим, доставка вагону з неушкодженими пломбами та кузовом звільняє залізницю від відповідальності за втрату вантажу під час перевезення.
Позивач стверджує, що відеозапис завантаження товару не підтверджує передачу вагону перевізнику до перевезення з товаром у тій кількості, в якій можна спостерігати на відеозаписах. Відео може вказувати тільки на завантаження вагону, що не виключає можливості розвантаження цього вагону після вимкнення відеозапису та не підтверджує, що саме із цим товаром та у такій же кількості вагон було передано до перевезення.
Позивач наголошує, що ТОВ "Торговий дім "Укрросхим" є постачальником, в той час, як вантажовідправником є його контрагент ПАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». У зв`язку з тим, що завантаження вантажу у вагон відбувалось без участі представника відповідача, тому відповідач не може стверджувати, що вантажовідправник виконав свої зобов`язання перед відповідачем із відвантаження товару у тому обсязі, в якому вантажовідправник вказав у накладній, як і не може стверджувати, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 справу № 920/926/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі №920/926/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" на рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" на рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 у справі № 920/926/20 за правилами загального позовного провадження. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 15.03.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" на рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 у справі № 920/926/20 на 07.04.2021 та визнано явку відповідача обов`язковою.

Позиції учасників справи

Представник та директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" у судовому засіданні апеляційної інстанції 07.04.2021 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні  позову.
Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 07.04.2021 заперечувала проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просила її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" (постачальник)  укладено договір поставки №90.
Відповідно до  пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується протягом терміну дії  договору поставляти й передавати у власність покупця майно, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати це майно (далі - товар), перелік і кількість якого визначаються специфікаціями, які з моменту підписання сторонами й проставляння печаток сторін, є невід`ємною частиною цього  договору. Специфікації повинні мати посилання на цей договір.
Постачальник підтверджує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не утримується третіми особами, не є предметом або іншим способом забезпечення виконання зобов`язань (пункт 1.3 договору).
Згідно із пунктом 2.1 договору загальна ціна договору визначається сумарною вартістю товару, згідно із підписаними сторонами специфікацій. Вартість товару погоджена сторонами в специфікації включає вартість пакування, маркування, згідно з умов поставки передбачених договором.
Сторони у пунктах 2.2, 2.3 договору встановили, що розрахунки за договором здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у рахунку, на умовах попередньої оплати 100% вартості партії товару, визначеної підписаною сторонами специфікацією, якщо інше не зазначено у специфікації. Оплата проводиться покупцем згідно із виставленим постачальником рахунком-фактурою. Зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними в момент зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.
Пунктом 3.4 договору передбачено, що зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними з моменту передачі (надання) товару в розпорядження перевізника (умови поставки СРТ) або особі, яка уповноважена отримувати товар (умови поставки EXW). Право власності на товар, а також ризики випадкового пошкодження або знищення товару переходять від постачальника до покупця в момент передачі товару першому перевізнику, або особі, уповноваженій на отримання товару.
Якщо при поставці товару залізничним транспортом буде виявлено, що товару поставлено на суму, меншу, ніж отримано оплат, повернення постачальником переплати за товар відбувається виключно на підставі письмової заявки покупця за формою, встановленою постачальником (пункт 3.10 договору).
Відповідно до пункту 4.2 договору у випадку виявлення в процесі приймання невідповідності товару якісним або кількісним показникам, письмовий виклик представника постачальника для участі в прийманні товару та складання двостороннього акту є обов`язковим. При неявці представника постачальника після належного повідомлення у триденний строк або відмові від прибуття, приймання товару по якості й кількості, а також складання актів про нестачу, неякісність, приховані недоліки поставленого товару, проводиться покупцем за участю представника незалежного експерта торгово-промислової палати. При незгоді представників сторін з виявленими в процесі приймання товару якісними або кількісними показниками, сторона, незгодна з даними недоліками, має право залучити для вирішення спору незалежну експертну організацію, яка має свідоцтво про атестацію на проведення досліджень даного виду товару, узгоджену з іншою стороною. Вартість експертизи відшкодовується стороною, у відношенні якої отриманий негативний висновок експертизи.
Договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін, а також проставляння печаток сторін та діє до 31.12.2019, а у частині розрахунків, сплати штрафних санкцій або відшкодування збитків - до моменту оплати (пункт 8.1 договору).
На виконання умов договору, 23.06.2020 сторони уклали специфікацію №15/20, в якій вказали найменування товару - селітра аміачна (нітрат амонію), фасовка - мішок, в кількості 680 т, за ціною 4 700,00 грн., загальна вартість без ПДВ складає 3 196 000,00 грн. Умови оплати товару: 100 % попередня оплата. Строк відвантаження - червень -липень 2020. Умови отримання товару - СРТ станція покупця.
Звертаючись з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" посилалось на порушення відповідачем  умов договору поставки №90 від 16.01.2019 щодо поставки товару в повному обсязі, в результаті чого, позивач просив стягнути з відповідача 130    566 грн. попередньої оплати та 3720 грн. збитків у зв`язку із залученням до приймання товару експерта Херсонської торгово-промислової палати.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до     статті 509 Цивільного кодексу України та  статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так, договір, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим", за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 5 752 800 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2143859731 від 24.06.2020, в якому вказано призначення платежу: "переплата за селітру аміачну згідно із рахунку №7291 від 23.06.2020 та договору №90 від 16.01.2019) (т. 1; а.с. 19).
27.07.2020 на станцію Генічеськ із станції Рубіжне прибув вагон №24539801, що підтверджується залізничною накладною № 49725039 (а.с.21-22).
28.07.2020 вагон №24539801 було оглянуто представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" - завідувачем складу Литвиненко О.В., про що складено Акт огляду вагону №24539801 від 28.07.2020. Відповідно до вказаного Акту пломби №Р615419, №Р615490 наявні на вагоні, неушкоджені, відтиски номерів пломб на них відповідають зазначеним у накладній, люки заблоковані, вуха під пломби неушкоджені, петлі не мають слідів злому, стіни без пошкоджень, слідів відкривання вагону не виявлено. За результатами огляду вагону прийнято рішення про розкредитацію вагону (т. 1; а.с. 23).
При розкритті вагону представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" візуально виявлено невідповідність фактичної кількості поставленого товару кількісним показникам, зазначеним у залізничній накладній. У зв`язку з чим, представниками позивача було прийнято рішення опломбувати вагон пломбою ТОВ "Украгроком" (відтиск «А19388536»)  без розвантаження, довести обставини до відома керівництва для прийняття відповідних рішень, про що було складено Акт зняття пломб від 28.07.2020 (т. 1; а.с. 24). 
28.07.2020  позивач звернувся до відповідача з листом №28/07-20-01 від 28.07.2020, в якому просив невідкладно направити уповноваженого представника ТОВ "Украгроком" до залізничної станції Генічеськ Придніпровської залізниці для участі у прийманні товару та складанні двостороннього акту. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" направило позивачу лист № 29/07 від 29.07.2020, в якому повідомило, що не має змоги направити представника для спільного приймання товару та просило здійснити приймання товару за участю представника незалежного експерта торгово-промислової палати, відповідно до пункту 4.2 договору поставки №90.
29.07.2020 за результатами приймання товару, що прибув у вагоні № 24539801, за участю експерта Херсонської Торгово-промислової палати Михайлова Ю.Є., було виявлено 857 мішків аміачної селітри, що підтверджується Актом експертизи Херсонської Торгово-промислової палати № В-22/1 від 29.07.2020 (т. 1; а.с. 27-28).
13.08.2020  позивач  направив на адресу відповідача претензію № 11-08/20-02 від 11.08.2020, в якій вказав, що у вагоні містилося 857 мішків аміачної селітри, однак, згідно із залізничної накладної кількість мішків повинна бути 1320. У зв`язку із тим, що нестача товару становить  463 мішки загальною вагою 23,15 тон, Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" повідомило про відмову від недоотриманого товару в кількості 23,15 тон та вимагало  протягом трьох банківських днів з дати отримання претензії повернути передплату в розмірі 130 566,00 грн. в т.ч. ПДВ.
Листом № 14/08-1 від 14.08.2020  відповідач відмовив позивачу у здійсненні відшкодування виявленої нестачі, з наступних причин:
право власності на товар та усі ризики перейшли до ТОВ "Украгроком" з моменту передачі товару для перевезення перевізникові. Згідно із відміткою у п. 25 залізничної накладної №49725039 "маса вантажу, визначена залізницею", залізницею проводилась перевірка відомостей щодо маси товару;
відповідно до пункту 5 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по кількості, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965  № П-6 (далі - Інструкція П-6) ТОВ "Украгроком" зобов`язане  було вимагати  від органу транспорту складання комерційного акта. Проте, в порушення Інструкції П-6 товариством здійснено  приймання товару без складання комерційного акту;
відкриття вагону відбулось без присутності представника Торгово-промислової палати. Лист про недостачу позивачем направлено відповідачу 28.07.2020, а вивантаження товару з представником ТПП відбувалось 29.07.2020, у зв`язку з чим,  вагон був відкритий добу;
товариством не проводилась експертиза пломб.
Так, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість і масу вантажу, що зазначається у накладній.
Згідно із  статтею 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана  перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері),  а також у  вагоні  (контейнері)  з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій;  прибуття вантажу з  ознаками   недостачі, псування  або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі  або у  критих вагонах  без  пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного  вантажу  з  порушенням  граничного терміну його перевезення або з  порушенням  температурного  режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів  у  вагонах  навалом  і  насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами. 
У зазначених вище випадках тарні і штучні  вантажі  видаються залізницею  з  перевіркою  кількості  і  стану  вантажу  тільки  у пошкоджених місцях.  У разі виявлення пошкодження тари  або  інших обставин,  що  можуть привести до зміни стану вантажу,  залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами  і рахунками з розкриттям пошкоджених місць. 
У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому  рухомому  складі  або  у  критих  та інших вагонах без пломб,  якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану. 
Пунктом  28  Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.
Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що вагон №24539801 був закритого типу. Відповідно до залізничної накладної №49725039 вантаж завантажено та вказано масу тільки відправником ПАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот". У пункті 25 накладної відсутні відомості про визначення маси вантажу залізницею, тобто залізниця не перевіряла правильність зазначеної вантажовідправником маси вантажу.
Відповідно до пункту 4 Інструкції П-6 при прийманні вантажу від перевізника одержувач у відповідності з чинними на транспорті правилами перевезення вантажів зобов`язаний  перевірити чи було забезпечено збереження вантажу, зокрема, перевірити наявність на транспортних засобах (вагоні) пломб відправника або станції відправлення, справність (неушкодженість) пломб, відтиски на них, стан вагона тощо.
Тобто, у разі доставки вантажу в опломбованих транспортних засобах, одержувач  відповідно до Інструкції П-6 та Правил перевезення вантажів повинен перевірити пломби, їх стан та маркування, а не кількість місць.
Згідно із пунктом 5 Інструкції П-б  у всіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту встановлюються пошкодження або псування вантажу, невідповідність найменування і ваги вантажу та кількості місць даним, зазначеним у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, що діють на транспорті, одержувач зобов`язаний вимагати від органу транспорту складання комерційного акта (відмітки на товарно-транспортній накладній або складання акту - при доставці вантажу автомобільним транспортом).
Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач при прийманні вантажу в опломбованому вагоні здійснив перевірку щодо наявності на транспортних засобах (вагоні) пломб відправника або станції відправлення, справність (неушкодженість) пломб, відтиски на них, стан вагона про, що складено Акт огляду вагону № 24539801 від 28.07.2020.
Таким чином, з огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у перевізника (залізниці) був відсутній обов`язок перевіряти кількість і стан вантажу та складати комерційний акт, оскільки вантаж було завантажено та вказано масу тільки відправником ПАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот". Вагон №24539801 був закритого типу, з непошкодженими пломбами відправника, що підтверджується Актом загальної форми від 27.07.2020 та Актом огляду вагону № 24539801 від 28.07.2020.
Посилання апелянта на те, що залізнична накладна є єдиним документом, який підтверджує факт перевезення вантажу залізницею, тобто єдиним можливим доказом передачі товару до перевезення залізниці,  колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у залізничну накладну №49725039 відомості щодо передачі товару до перевезення внесені лише вантажовідправником ПАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", у той час, як зваження вантажу залізницею не проводилося.
Стосовно доводів відповідача про те, що відкриття вагону відбулось без присутності представника Торгово-промислової палати, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4.2 договору у випадку виявлення в процесі приймання невідповідності товару якісним або кількісним показникам, письмовий виклик представника постачальника для участі в прийманні товару та складання двостороннього акту є обов`язковим. При неявці представника постачальника після належного повідомлення у триденний строк або відмові від прибуття, приймання товару по якості й кількості, а також складання актів про нестачу, неякісність, приховані недоліки поставленого товару, проводиться покупцем за участю представника незалежного експерта торгово-промислової палати. При незгоді представників сторін з виявленими в процесі приймання товару якісними або кількісними показниками, сторона, незгодна з даними недоліками, має право залучити для вирішення спору незалежну експертну організацію, яка має свідоцтво про атестацію на проведення досліджень даного виду товару, узгоджену з іншою стороною. Вартість експертизи відшкодовується стороною, у відношенні якої отриманий негативний висновок експертизи.
Як вказувалось вище, у зв`язку із виявленням невідповідності фактичної кількості поставленого товару кількісним показникам, зазначеним у залізничній накладній, 28.07.2020  позивач звернувся до відповідача з листом №28/07-20-01 від 28.07.2020, в якому просив невідкладно направити уповноваженого представника ТОВ "Украгроком" до залізничної станції Генічеськ Придніпровської залізниці для участі у прийманні товару та складанні двостороннього акту. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" направило позивачу лист № 29/07 від 29.07.2020, в якому повідомило, що не має змоги направити представника для спільного приймання товару та просило здійснити приймання товару за участю представника незалежного експерта торгово-промислової палати, відповідно до пункту 4.2 договору поставки №90.
29.07.2020 за результатами приймання товару, що прибув у вагоні № 24539801, за участю експерта Херсонської Торгово-промислової палати Михайлова Ю.Є., було виявлено 857 мішків аміачної селітри, що підтверджується Актом експертизи Херсонської Торгово-промислової палати № В-22/1 від 29.07.2020.
Отже, приймання товару відбулося відповідно до умов пункту 4.2 договору, а саме за участю експерта Херсонської Торгово-промислової палати про, що було складено Акт експертизи Херсонської Торгово-промислової палати № В-22/1 від 29.07.2020. 
Посилання апелянта на те, що  вагон був відкритий добу колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вагон № 24539801 було опломбовано пломбою ТОВ "Украгроком", що підтверджується Актом зняття пломб ТОВ «Украгроком» від 28.07.2020  та Актом експертизи Херсонської Торгово-промислової палати № В-22/1 від 29.07.2020, в якому також зафіксовано факт наявності пломби ТОВ «Украгроком» на момент розкриття вагону в присутності представника Торгово-промислової палати.
Твердження скаржника про те, що товариством не проводилась експертиза пломб суд не приймає до уваги, оскільки умовами договору та чинним законодавством не передбачено проведення експертизи пломб. При цьому, слід зазначити, що факт цілісності пломб зафіксовано Актом загальної форми від 27.07.2020, складеного представниками AT «Укрзалізниця», Актом огляду вагону № 24539801 від 28.07.2020, Актом зняття пломб від 28.07.2020  та Актом експертизи Херсонської Торгово-промислової палати № В-22/1 від 29.07.2020.
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив відеозапис як доказ у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 1    статті 73 Господарського процесуального кодексу України    встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ч. 1 ст. 76  Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із статтею 78  Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Дослідивши долучений до матеріалів справи відеозапис, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що із вказаного  відеозапису не можливо встановити кількість місць завантаження вагону, оскільки відеозйомка ведеться з одного ракурсу. Крім того, на відео видно лише одну сторону вагону, в той час, як вагон має декілька виходів. На відео також відображено замикання та опломбування лише передньої двері вагону та не зафіксовано опломбування двері на зворотному боці вагону. Відтак, зазначений доказ не доводить, що вагон було повністю завантажено та опломбовано, оскільки відео знято з одного ракурсу та позбавляє можливості достеменно встановити факт опломбування та неможливості вилучення певної кількості товару з вагону, в той час, як саме на підтвердження цих фактів спрямований зазначений доказ.
Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" про те, що воно не є належним відповідачем у справі, суд апеляційної інстанції також визнає безпідставним, оскільки, як встановлено вище,  вантаж було завантажено та вказано масу в накладній №49725039 лише відправником ПАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот". У пункті 25 накладної відсутні відомості про визначення маси вантажу залізницею, тобто залізниця не перевіряла правильність зазначеної вантажовідправником маси вантажу. Крім того, у зв`язку з тим, що вагон та пломби вантажовідправника не було пошкоджено під час перевезення, тому відсутні підстави вважати залізницю відповідальною за втрату товару під час перевезення. 
Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Доказів повернення коштів попередньої оплати, що сплачені позивачем за не отриманий товар в розмірі 130 566 грн. матеріали справи не містять.
З огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  що вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів попередньої оплати в розмірі 130 566 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Стосовно позовних вимог у частини стягнення з відповідача 3720 грн. збитків у зв`язку із залученням до приймання товару експерта Херсонської Торгово-промислової палати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частинами першою та другою    статті 22 Цивільного кодексу України        встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Господарський кодекс України    збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 Господарського кодексу України).
Відповідно до     статті 225 Господарського кодексу України     до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 3 статті 225 Господарського кодексу України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку,  на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.
Частиною 1 статті 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. 
Колегія суддів зазначає, що судом вище встановлено та підтверджено матеріалами справи  протиправну поведінку відповідача. 
На підтвердження понесення збитків у зв`язку із залученням до приймання товару експерта Херсонської Торгово-промислової палати, позивач долучив до матеріалів справи платіжне доручення №2143860337 від 29.07.2020 у розмірі 3    720 грн.
Наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками у розмірі 3    720 грн. виражена у відмові відповідача направити уповноваженого представника для прийняття товару та запропоновано самим відповідачем провести приймання товару за участю представника незалежного експерта Торгово-промислової палати.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частини стягнення з відповідача 3720 грн. збитків у зв`язку із залученням до приймання товару експерта Херсонської Торгово-промислової палати.
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" на рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 у справі №920/926/20 задоволенню не підлягає. Рішення  Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 у справі №920/926/20 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
      Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

          1. Апеляційну скаргу    Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим" на рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 у справі №920/926/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 29.10.2020 у справі № 920/926/20 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрросхим".
4.  Матеріали справи №920/926/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано  26.04.2021 у зв`язку із перебуванням судді Суліма В.В. на лікарняному.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Коротун