ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р.	Справа № 440/6772/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 18.01.21 року по справі № 440/6772/20
          за позовом         Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до         Головного управління ДПС у Полтавській області ,         Державної податкової служби України                 
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2063147/2038812626 від 23 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 08 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну Податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 08 вересня 2020 року, складену та подану на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ; судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2063147/2038812626 від 23 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 08 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну Податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 08 вересня 2020 року, складену та подану на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 датою її фактичного подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року та ухвалити постанову, якою відмовити позивачу в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області від 23.10.2020 року №2063147/2038812626, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 08.09.2020 року №5. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в ході опрацювання первинних документів, наданих позивачем до податкової накладної №5 від 08.09.2020 року, на реалізацію ріжучого полотна з долотоподібними зубцями встановлено, що платником не надано копії первинних документів, які стали підставою для виписки податкової накладної, а саме відсутні копії первинних документів на відвантаження товару та довіреність уповноваженої особи на отримання ТМЦ. Вказує, що комісією правомірно прийнято рішення від 23.10.2020 № 2063147/2038812626 про відмову зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 08.09.2020 № 5, складену ФОП ОСОБА_1 , про що позивача повідомлено квитанцією від 23.10.2020 року. Стверджує, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, зокрема, ст.129 Конституції України, ст.ст.6, 9, 72, 90, 242 КАС України, що полягає в неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело і неправильного застосування норм матеріального права та ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року без змін. Зазначає, що позивачем надано ГУ ДПС у Полтавській області пояснення та копії документів на підтвердження наявності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 товару, що постачався Державному підприємству «Пирятинське лісове господарство», а саме: копію дилерського договору з TOB «Андреас Штіль» № 20140401.499 від 01 квітня 2014 року; копію рахунку на оплату по замовленню № 25460 від 07.09.2020 року; копію видаткової накладної № 23675 від 08.09.2020 року; копію експрес - накладної № 20400191660949 від 08.09.2020 року; копію платіжного доручення № 1513580793 від 11.09.2020 року; копію рахунку на оплату по замовленню № 1 9688 від 27.07.2020 року; копію видаткової накладної № 18416 від 28.07.2020 року; копію експрес-накладної № 20400185790678 від 28.07.2020 року; копію платіжного доручення № 1513580773 від 05.08.2020 року; копію платіжного доручення № 1513580774 від 11.08.2020 року. Крім того, позивачем надано ГУ ДПС у Полтавській області копії документів, які підтверджують факт реалізації товару Державному підприємству «Пирятинське лісове господарство», а саме: копію договору поставки № 5 від 02 січня 2020 року; копію рахунку №251 від 04.09.2020 року; копію видаткової накладної № 256/20 від 09 вересня 2020 року; копію платіжного доручення № 1499 від 08 вересня 2020 року. Вважає, що надані позивачем ГУ ДПС в Полтавській області документи підтверджують законність господарської операції з постачання товару Державному підприємству «Пирятинське лісове господарство», що є підставою для реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Вказує, що 08 вересня 2020 року ДП «Пирятинське лісове господарство» оплатило ФОП ОСОБА_1 кошти в сумі 44726,00 грн. за товар. Таким чином, оскільки відвантаження товару позивачем фактично було вчинено 09.09.2020 року, а попередню оплату ДП «Пирятинське лісове господарство» здійснило 08.09.2020 року, відповідно у ФОП ОСОБА_1 на дату отримання від покупця попередньої оплати виникли податкові зобов`язання з ПДВ та обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну. 
Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 09 жовтня 2020 року номер запису 2005860010006000897.
Види економічної діяльності: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами  в спеціалізованих магазинах; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.
02 січня 2020 року між ДП "Пирятинське лісове господарство" (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) укладено договір постачання № 5.
За умовами договору постачальник зобов`язується поставити у власність покупця запасні частини до бензопильного та бензомоторного обладнання, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах договору.
04 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_1 виписано рахунок № 251 на оплату.
Фактична оплата за придбаний товар підтверджується платіжним дорученням № 1499 від 08 вересня 2020 року.
09 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_1 виписала ДП "Пирятинське лісове господарство" накладну № 256/20.
Згідно довіреності № 75 від 09 вересня 2020 року товар за накладною № 256/20 від 09 вересня 2020 року відпущено головному інженеру ДП "Пирятинське лісове господарство" Галушкі Т.Г.
08 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_1 складено податкову накладну № 5 на загальну суму 44 726 грн, в тому числі ПДВ 7 545,34 грн.
У подальшому ФОП ОСОБА_1 направлено податкову накладну № 5 від 08 вересня 2020 року на реєстрацію в ЄРПН.
Згідно квитанції № 1 від 29 вересня 2020 року документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 08 вересня 2020 року № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8203, 8421, 8483, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
21 жовтня 2020 року ФОП ОСОБА_1 направлено до ГУ ДПС у Полтавській області повідомлення № 1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено.
Згідно пояснень товар по кодам УКТ ЗЕД 8203, 8421, 8483 придбаний в ТОВ "Андреас Штіль" по видатковій накладній № 23675 від 08 вересня 2020 року, по видатковій накладній № 18416 від 28 липня 2020 року реалізований ДП "Пирятинське лісове господарство" по накладній № 256/20 від 09 вересня 2020 року.
23 жовтня 2020 року ГУ ДПС у Полтавській області прийнято рішення № 2063147/2038812626 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 08 вересня 2020 року.
Підставою для відмови слугувало ненадання платником податку документів на відвантаження товару та довіреність уповноваженої особи на отримання тмц.
Не погоджуючись із рішенням про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач оскаржив його до суду. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС в Полтавській області не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Щодо поданої заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, дійшов висновку, що заява позивача підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області від 23.10.2020 року №2063147/2038812626, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 08.09.2020 року №5, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції саме в оскарженій частині.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
За змістом п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом  - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246  (далі за текстом - Порядок №1246).
Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Відповідно до п.п.  201.16  ст.  201 ПК України  реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165  (далі за текстом - Порядок № 1165).
За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до п.п.3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
В силу приписів п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у випадку прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та включенням його до відповідного переліку, реєстрація всіх надісланих ним податкових накладних буде зупинена.
Пунктом 11 Порядку № 1165 регламентовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік інформації, обов`язкової для фіксації у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.
За визначенням п.6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналогічний перелік документів визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від  12 грудня 2019 року № 520 (далі – Порядок № 520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до  пункту 201.16  статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної № 5 від 08.09.2020 року було зупинено, про що свідчить квитанція (а.с. 32).
Згідно вказаної квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ЄРПН по вищевказаній податковій накладній позивача вбачається, що її реєстрація зупинена контролюючим органом відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки коди УКТ ЗЕД/ДКПП товару/послуг 8203, 8421, 8483 відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу  надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання  прийняття  рішення про  реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному  реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що показник D=13,9933%, Р=12002,34.
Що стосується посилання у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8203, 8421, 8483 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, то колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 12 Порядку №1165 передбачено право, а не обов`язок платника податку подати до ДПС таблицю даних платника податку, а тому висновок відповідачів про те, що Код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 8203, 8421, 8483 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, якої не існує, є безпідставним, та за умови надання платником достатнього пакету документів на підтвердження вчинення правочину та наявності підстав для реєстрації податкової накладної, не може слугувати підставою для зупинення її реєстрації.
Крім того, контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
Проте, конкретного переліку документів, які, на думку податкового органу, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та які позивач мав надати, квитанція не  містить.
Разом з тим, надіслана позивачу квитанція про зупинення реєстрації  спірної податкової накладної не містить жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача  до критеріїв ризиковості платника податку.
Вирішуючи питання щодо законності рішення  про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказує, що зупинення її реєстрації  за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Водночас, суд вказує, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.
Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить обґрунтованих причин зупинення її реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.
Отже, зупинення реєстрації спірної податкової накладної відбулося незаконно.
Проте, позивачем після отримання квитанції  про зупинення реєстрації спірної податкової накладної на виконання норм діючого  законодавства було направлено на адресу відповідача пояснювальну записку з документами на підтвердження зазначеної інформації.
На підтвердження фактичного здійснення спірної господарської операції та руху товарно-матеріальних цінностей, ФОП ОСОБА_1 надано: дилерський договір № 20140401.499 від 01 квітня 2014 року укладений між ТОВ "Андреас Штіль" та ФОП ОСОБА_1 ; рахунок на оплату по замовленню № 25460 від 07 вересня 2020 року; видаткову накладну № 23675 від 08 вересня 2020 року; експрес-накладну № 20400191660949 від 09 вересня 2020 року; платіжне доручення № 1513580793 від 11 вересня 2020 року; рахунок на оплату по замовленню № 19688 від 27 липня 2020 року; видаткову накладну № 18416 від 28 липня 2020 року; експрес-накладну № 20400185790678 від 29 липня 2020 року; платіжне доручення № 1513580773 від 05 серпня 2020 року; платіжне доручення № 1513580774 від 11 серпня 2020 року; договір поставки № 5 від 02 січня 2020 року між ДП "Пирятинське лісове господарство" та ФОП ОСОБА_1 ; рахунок № 251 від 04 вересня 2020 року; накладну № 256/20 від 09 вересня 2020 року; платіжне доручення № 1499 від 08 вересня 2020 року; довіреність № 75 від 09 вересня 2020 року; податкову накладну № 1514 від 24 липня 2020 року; податкову накладну № 1651 від 28 липня 2020 року; податкову накладну № 453 від 07 вересня 2020 року; податкову накладну № 595 від 08 вересня 2020 року.
Колегія суддів зазначає, що надані позивачем документи підтверджували фактичне здійснення операції з постачання товару на адресу контрагента, кількісні та вартісні показники цих операцій і були достатніми для реєстрації податкової накладної.
При цьому, колегія суддів зауважує, що під час вирішення даної категорії спорів не підлягають дослідженню та аналізу обставини здійснення господарської операції, її реальність тощо, адже спір стосується виключно дотримання процедури реєстрації ПН в ЄРПН.
За результатами розгляду поданих пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/ відмову від реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 23.10.2020 року №2063147/2038812626 з огляду на ненадання платником податків договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні. При цьому у рішенні міститься додаткова інформація, що відсутні копії первинних на відвантаження товару та довіреність уповноваженої особи на отримання тмц (а.с. 56).
Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (“виправдання”) свого рішення.
Колегія суддів зауважує, що в силу ч.2 ст.2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18.
Натомість, оспорюване у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість такого рішення.
Колегія суддів зазначає, що оскаржене рішення контролюючого органу не відповідає вимогам умотивованості, адже містить лише загальне твердження про ненадання платником податків договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні, при цьому не конкретизовано у рішенні, яких саме документів не було надано для реєстрації спірної податкової  накладної.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем, у ЄРПН.
Доводи апеляційної скарги про ненадання позивачем первинних документів на відвантаження товару та довіреність уповноваженої особи на отримання тмц, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відсутність вказаних документів не було підставою для зупинення реєстрації спірної податкової накладної та не наведено у відповідній квитанції.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що контролюючим органом не доведено наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної № 5 від 08 вересня 2020 року у ЄРПН.
Враховуючи безпідставність зупинення реєстрації  спірної податкової накладної, колегія суддів зазначає, що прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії про відмову у її реєстрації, а отже, оскаржуване рішення відповідача про відмову у реєстрації спірної податкової накладної є незаконним.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. 
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Як встановлено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної контролюючим органом обрано лише відповідність цієї накладної критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 08 вересня 2020 року, складену та подану на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 датою її фактичного подання.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції  є необґрунтованим, оскільки має місце неповне з`ясування судовим всіх обставин, що мають значення для справи, як наслідок це рішення ухвалене з невірним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що носять характер припущень скаржника, які не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Враховуючи те, що ця справа була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, дане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 440/6772/20  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  22.06.2021 року