ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021                         місто Дніпро                                       Справа №  908/2821/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької  області від 23.12.2020 (повний текст складений 24.12.2020, суддя Науменко А.О.) у справі №908/2821/20 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія",                  м. Запоріжжя
до відповідача ОСОБА_1 , м. Запоріжжя
про стягнення 137 663,45 грн., - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 137 663,45 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.12.2020 у справі №908/2821/20 позов задоволено: з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія"                   137 663,45 грн. заборгованості, 2 102,00 грн. судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції №ЗПК-2535 від 18.07.2015 в частині своєчасного повернення зворотної тари вартістю 14 000,00 грн. та обладнання на загальну суму 123 663,45 грн. 
Як зазначено в рішенні місцевого господарського суду договір поставки продукції №ЗПК-2535 від 18.07.2015 є розірваним на підставі  вимоги позивача від 26.04.2018 №576 про розірвання договору в односторонньому порядку. Відповідач не виконав обов`язок щодо повернення зворотної тари на загальну суму 14 000,00 грн. та обладнання на загальну суму 123 663,45 грн., а саме: тентову конструкція                        ТМ "Оболонь" 5*10 (інв. №1006977) вартістю 18 333,33 грн. без ПДВ; холодильника Інтер-1200Т "Оболонь" (інв. №993283) вартістю 7 182,50 грн. без ПДВ; 30 комплектів дерев`яних меблів "Оболонь" (інв. №947324-947338, 947340-947354) вартістю 700,00 грн. без ПДВ кожний; шатра ТМ "Оболонь" 4*4м (інв. №637145) вартістю 2  026,17 грн. без ПДВ;Шатер ТМ "Оболонь" 4*4м (інв. №876923) вартістю 1408,33 грн. без ПДВ; тайфун-90М №30803 (Кр.4, Кл.4, Ред. 1, Мед.4, КапСб.1) (інв. №939340) вартістю             8 228,18 грн. без ПДВ; к-т "Калинка" - на 2 с.п. (інв. №880241) вартістю 2 581,61 грн. без ПДВ; ЕVО-70 (Кр.4, Кл.4, Ред. 1, Мед.4,КапСб. 1) уст. терра (інв. №945909) вартістю 8 687,75 грн. без ПДВ; шатера ТМ "Оболонь" 4*4м (інв. №819772) вартістю        1 886,67 грн. без ПДВ; 15 комплектів дерев`яних меблів "Оболонь" (інв. №1071239-1071241, 1071276-1071287) вартістю 733,33 грн. без ПДВ кожний; тумби-бару "Оболонь" (інв. №1031319) вартістю 2 951,67 грн. без ПДВ; тентову конструкцію           ТМ "Оболонь" 5*10 (інв. №1068345) вартістю 17 766,67 грн. без ПДВ.
Місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення вартості майна, яке не повернуто  після закінчення договору на підставі пункту 4.2 додатку до договору у розмірі, вказаному в актах приймання-передачі обладнання. 
Також місцевий господарський суд зазначив, що спір між сторонами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, так як виник з господарських відносин у зв`язку із невиконанням договору поставки продукції №ЗПК- 2535 від 18.07.2015 та додатків до нього, укладеного відповідачем як фізичною особою-підприємцем, який в подальшому припинив підприємницьку діяльність. 
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2020 у справі №908/2821/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Зазначає, що   ОСОБА_1 не є учасником договору поставки продукції №ЗПК- 2535 від 18.07.2015, тому не є належним відповідачем у справі, спір не підсудний господарським судам. 
Апелянт погоджується із тим, що між сторонами був укладений договір поставки продукції №ЗПК- 2535 від 18.07.2015, однак, на його думку, вказаний договір є діючим з огляду на неотримання відповідачем повідомлення про розірвання договору. 
Апелянт зазначає, що не відмовляється повернути обладнання, однак здійснення повернення майна має відбуватися у порядку, вставленому договором. На думку апелянта, місцевим господарським судом взагалі не надано оцінки строку дії договору, в тому числі й щодо настання строку повернення обладнання. Також апелянт не погоджується із визначенням вартості обладнання без урахування амортизації товару, без підтвердження позивачем права власності на майно. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П.,                Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької  області від 23.12.2020 у справі №908/2821/20; розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.
24.03.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач вказує, що виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою статусу як фізичної особи-підприємця не припинилися, доводи апелянта про те, що вказаний спір не належить до господарської юрисдикції є помилковими. 
Позивач зазначає, що неотримання відповідачем повідомлення про розірвання договору, яку направлене йому за юридичною адресою, лише свідчить про відмову отримувати поштову кореспонденцію відповідачем, а не про недотримання порядку розірвання договору. Крім того, втрата статусу підприємця відповідачем унеможливлю використання переданого йому обладнання за цільовим призначенням. Позивач стверджує, що вартість обладнання ним визначено відповідно до умов договору поставки продукції №ЗПК-2535 від 18.07.2015 на підставі актів приймання-передачі майна. Не погоджується позивач і з твердженням відповідача про готовність повернути майно, посилаючись на тривалий розгляд аналогічного спору в Комунарівському районному суді Запорізької області та Запорізькому апеляційному суді. 
Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)
Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які  перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 18.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Клімовичем Олександром Олександровичем (покупець) укладено договір поставки продукції №ЗПК-2535, відповідно до пункту 1 розділу І якого постачальник зобов`язаний поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобов`язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати, її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором. Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв`язком, усно тощо).
Продукція доставляється централізовано транспортом постачальника або, за бажанням покупця, шляхом самовивозу зі складу постачальника. Місце доставки продукції узгоджується сторонами при прийнятті замовлення. Прийняття покупцем продукції вважається підтвердженням узгодження кількості, ціни та асортименту продукції. Підтвердженням факту узгодження умов доставки продукції є підписана сторонами товарно-транспортна накладна та/або видаткова накладна. Після підписання сторонами накладної претензії щодо кількості та якості (крім прихованих недоліків) продукції постачальником не розглядаються (пункт 3 розділу І договору).
Договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31.12.2015. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін письмово не повідомить про своє бажання розірвати цей договір або між сторонами не буде укладений новий договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах.
В частині зобов`язання покупця щодо оплати продукції та повернення (або відшкодування вартості) зворотної тари, цей договір діє до моменту повного виконання зазначених зобов`язань (пункт 6 розділу І договору).
Відповідно до пункту 7 розділу І договору цей договір може бути достроково розірваним за вимогою однієї із сторін, при умові виконання своїх зобов`язань за цим договором. Сторона, що вимагає розірвання цього договору, зобов`язана письмово попередити про це іншу сторону не пізніше ніж за двадцять календарних днів до дати розірвання цього договору.
Постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (надалі - зворотна тара) покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених сторонами в додатку №2, що є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором. Пляшка, у якій міститься продукція, що продається покупцю, є незворотною тарою.
Покупець зобов`язується забезпечити повне збереження схоронності зворотної тари, що передана в тимчасове користування постачальником, не змінювати за власною ініціативою місце зберігання зворотної тари, письмово погоджувати з постачальником нові місця зберігання зворотної тари, не передавати свої права та обов`язки по даному договору третім особам (пункт 1 розділу ІІ договору).
Заставна ціна на зворотну тару вказується у накладних (пункт 3 розділу ІІ договору).
Покупець зобов`язаний повертати постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернена покупцем постачальнику в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 7 діб - для теплих місяців (квітень - вересень); 14 діб - для прохолодних місяців (жовтень - березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб. Покупець зобов`язується протягом 1 (одного) календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі: демонтажу обладнання для розливу пива; письмової вимоги постачальника, якщо покупцем порушено умови даного договору; письмової вимоги постачальника, якщо останній вважає, що є загроза схоронності переданої в тимчасове користування зворотної тари; дострокового розірвання або припинення строку дії цього договору (пункт 6 розділу ІІ договору).
Ризик випадкового знищення або пошкодження тари несе покупець з моменту її отримання та до моменту її повернення постачальнику (пункт 7 розділу ІІ договору).
При пошкодженні, псуванні, втраті або знищенні тари з вини покупця, покупець зобов`язаний відшкодувати постачальнику заставну ціну зворотної тари з урахуванням податку на додану вартість (згідно умов даного договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника (пункт 8 розділу ІІ договору).
В разі закінчення терміну дії цього договору або в разі припинення роботи зі сторони покупця, останній повинен повернути постачальнику в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходилось в користуванні покупця (пункт 4 розділу VIII договору ).
02.03.2018 між сторонами укладено додаток до договору, відповідно до якого з метою сприяння продажу продукції постачальник передає покупцю торгове обладнання (зокрема, але не виключно - холодильне обладнання, обладнання для розливу пива, інше торгівельне обладнання). Перелік, кількість, місцезнаходження, вартість та інша інформація щодо обладнання, яке передається покупцю, вказується у відповідному Акті приймання-передачі обладнання.
Покупець повідомлений, що право власності на обладнання належить                 ПАТ "Оболонь" (власник). Власник має право в будь-який момент часу вимагати від покупця повернення обладнання, а покупець зобов`язується повернути обладнання власнику протягом 10 (десяти) робочих днів з дати направлення власником покупцю такої вимоги або, за умови наявності відповідної вимоги від власника, покупець зобов`язується переукласти аналогічний Акт приймання-передачі обладнання за участю іншої особи, яка визначається власником. У випадку повернення обладнання покупцем власнику, таке повернення оформлюється актом приймання-передачі, який підписується між покупцем та власником.
Обладнання надається покупцю виключно для популяризації, демонстрації, зберігання, передпродажної підготовки та реалізації продукції, що виробляється або постачається постачальнику власником, покупець не має права використовувати обладнання для інших цілей.
Передача покупцю торгового обладнання не тягне за собою виникнення у покупця права власності на це обладнання: власником обладнання залишається власник, а покупець використовує торгове обладнання виключно для забезпечення продажу продукції.
Стан переданого обладнання: в діючому стані, технічно справне, комплектне, відповідає технічним нормам та придатне для використання у відповідності до мети, визначеної у пункті 1.1. даного додатку.
Обладнання повинно бути повернуто покупцем та прийняте постачальником протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення дії договору поставки (в тому числі дострокового). Покупець несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати обладнання до моменту його фактичного повернення постачальнику.
Відповідно до пункту 2.3.12 додатку до договору у випадку припинення/дострокового розірвання дії договору поставки продукції покупець зобов`язується повернути обладнання постачальнику протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення/припинення дії договору поставки продукції (в тому числі дострокового) у діючому стані, технічно справне та комплектне, з урахуванням його нормального зносу. Факт повернення обладнання підтверджується Актом приймання-передачі обладнання, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Покупець несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати обладнання до моменту його фактичного повернення постачальнику. Покупець зобов`язаний повернути обладнання постачальнику в тому ж самому стані, в якому воно було передано з урахуванням нормального зносу, власними силами та за власний кошт, якщо сторонами не буде погоджено інше.
Пунктом 4.2. додатку до договору передбачено, що у випадку втрати (повного знищення) або неповерненні в строк, передбачений пунктом 2.3.12 цього додатку покупцем обладнання (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповерненні обладнання, покупець зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість обладнання, вказану в акті приймання-передачі обладнання, із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами.
02.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" та Фізичною особою-підприємцем Клімовичем Олександром Олександровичем підписано акти приймання передачі обладнання №18935-869, №18935-869/1 на загальну суму 126 429,42 грн.
На виконання вимог договору поставки згідно видаткових накладних №1013861 від 07.04.2017, №1020202 від 26.04.2017, №10202021 від 26.04.2017, №10702296 від 11.04.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія"  передано Фізичній особі-підприємцю Клімовичу Олександру Олександровичу в тимчасове користування зворотна тара.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" направило Фізичній особі-підприємцю Клімовичу Олександру Олександровичу лист вих. №576 від 26.04.2018 про розірвання договору поставки продукції від 18.07.2015 №ЗПК-2535 в односторонньому порядку.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" посилається на неповернення Фізичною особою-підприємцем Клімовичем Олександром Олександровичем зворотної тари  вартістю 14 000,00 грн. та обладнання вартістю 123 663,45 грн.; всього вартість неповернутого майна (зворотної тари та обладнання)  складає  137  663,45 грн. 
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 526 Цивільного України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших  вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 
За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно видаткових накладних №1013861 від 07.04.2017, №1020202 від 26.04.2017, №10202021 від 26.04.2017, №10702296 від 11.04.2018 позивачем була передана в тимчасове користування зворотна тара, а саме: балон вуглекислотний Оболонь 20 літрів в кількості 2 шт. вартістю                 1 600,00 грн. (з ПДВ) за одиницю;  кеги 30 літрів Оболонь в кількості 1 шт. вартістю           3 600,00 грн. (з ПДВ);  кеги 50 літрів Оболонь в кількості 2 шт. вартістю 3 600,00 грн.    (з ПДВ) за одиницю.
26.04.2018 позивачем направлено відповідачу лист вих. №576 від 26.04.2018 про розірвання договору поставки продукції від 18.07.2015 №ЗПК-2535 в односторонньому порядку, в якому зазначено про необхідність повернення відповідачем зворотної тари.
Враховуючи приписи пункту 6 розділу ІІ договору строк повернення зворотної тари вартістю 14 000,00 грн., переданої згідно з видатковими накладними №1013861 від 07.04.2017, №1020202 від 26.04.2017, №10202021 від 26.04.2017, №10702296 від 11.04.2018, є таким, що настав. 
Ризик випадкового знищення або пошкодження тари несе покупець з моменту її отримання та до моменту її повернення постачальнику (пункт 7 розділу ІІ договору).
При пошкодженні, псуванні, втраті або знищенні тари з вини покупця останній зобов`язаний відшкодувати постачальнику заставну ціну зворотної тари з урахуванням податку на додану вартість (згідно умов даного договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника (пункт 8 розділу ІІ договору).
В разі закінчення терміну дії цього договору або в разі припинення роботи зі сторони покупця, останній повинен повернути постачальнику в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходилось в користуванні покупця (пункт 4 розділу VIII договору).
Відповідач не повернув зворотну тару, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14  000,00 грн. (вартість тари, переданої згідно з видатковими накладними №1013861 від 07.04.2017, №1020202 від 26.04.2017, №10202021 від 26.04.2017, №10702296 від 11.04.2018). 
Як правильно зазначено місцевим господарським судом, укладений сторонами 02.03.2018 додаток до договору поставки продукції за своєю правовою природою є договором позички.
Відповідно до статті 827 Цивільного кодексу України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 833 Цивільного кодексу України передбачено, що користувач зобов`язаний: 1) користуватися річчю за її призначенням або відповідно до мети, визначеної у договорі; 2) користуватися річчю особисто, якщо інше не встановлено договором; 3) повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання.
Згідно із частиною 2 статті 834 Цивільного кодексу України позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо: 1) у зв`язку з непередбаченими обставинами річ стала потрібною йому самому; 2) користування річчю не відповідає її призначенню та умовам договору; 3) річ самочинно передана у користування іншій особі; 4) в результаті недбалого поводження з річчю вона може бути знищена або пошкоджена.
Так, у листі вих. №576 від 26.04.2018 позивач також зазначив про необхідність повернення обладнання на загальну суму 123 663,45 грн. з ПДВ.
Відповідно до пункту 2.3.12 додатку до договору у випадку припинення/дострокового розірвання дії договору поставки продукції покупець зобов`язується повернути обладнання постачальнику протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення/припинення дії договору поставки продукції (в тому числі дострокового) у діючому стані, технічно справне та комплектне, з урахуванням його нормального зносу. Факт повернення обладнання підтверджується Актом приймання-передачі обладнання, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін і власника. Покупець несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати обладнання до моменту його фактичного повернення постачальнику. Покупець зобов`язаний повернути обладнання постачальнику в тому ж самому стані, в якому воно було передано з урахуванням нормального зносу, власними силами та за власний кошт, якщо сторонами не буде погоджено інше.
У випадку втрати (повного знищення) або неповерненні в строк, передбачений пунктом 2.3.12 цього додатку покупцем обладнання (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповерненні обладнання, покупець зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість обладнання, вказану в Акті приймання-передачі обладнання, із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами (пункт 4.2 додатку до договору). 
Враховуючи розірвання договору поставки продукції від 18.07.2015 №ЗПК-2535 позивачем в односторонньому порядку шляхом направлення листа №576 від 26.04.2018, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 14  000,00 грн.  вартості зворотної тари, переданої згідно з видатковими накладними №1013861 від 07.04.2017, №1020202 від 26.04.2017, №10202021 від 26.04.2017, №10702296 від 11.04.2018             103 052,83 грн. без ПДВ. (з врахуванням ПДВ - 123 663,45 грн.) вартості неповернутого обладнання: тентової конструкції ТМ "Оболонь" 5*10 (інв. №1006977) вартістю               18 333,33 грн. без ПДВ; холодильника Інтер-1200Т "Оболонь" (інв. №993283) вартістю 7 182,50 грн. без ПДВ; 30 комплектів дерев`яних меблів "Оболонь" (інв. №947324-947338, 947340-947354) вартістю 700,00 грн. без ПДВ кожний; шатра ТМ "Оболонь" 4*4м (інв. №637145) вартістю 2  026,17 грн. без ПДВ;Шатер ТМ "Оболонь" 4*4м (інв. №876923) вартістю 1408,33 грн. без ПДВ; тайфун-90М №30803 (Кр.4, Кл.4, Ред. 1, Мед.4, КапСб.1) (інв. №939340) вартістю 8 228,18 грн. без ПДВ; к-т "Калинка" - на 2 с.п. (інв. №880241) вартістю 2 581,61 грн. без ПДВ; ЕVО-70 (Кр.4, Кл.4, Ред. 1, Мед.4,КапСб. 1) уст. терра (інв. №945909) вартістю 8 687,75 грн. без ПДВ; шатра ТМ "Оболонь" 4*4м (інв. №819772) вартістю 1 886,67 грн. без ПДВ; 15 комплектів дерев`яних меблів "Оболонь" (інв. №1071239-1071241, 1071276-1071287) вартістю 733,33 грн. без ПДВ кожний; тумби-бару "Оболонь" (інв. №1031319) вартістю 2 951,67 грн. без ПДВ; тентову конструкцію ТМ "Оболонь" 5*10 (інв. №1068345) вартістю            17 766,67 грн. без ПДВ. 
Апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову, посилаючись на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Зазначає, що   ОСОБА_1 не є учасником договору поставки продукції №ЗПК- 2535 від 18.07.2015, тому не є належним відповідачем у справі, спір не підсудний господарським судам. 
Відповідно до частини другої  статті 4 Господарського процесуального кодексу України  юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно із частиною першою  статті 128 Господарського кодексу України  громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до  статті 58 цього Кодексу.
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої  статті 20 Господарського кодексу України).
З аналізу вказаних норм прав убачається, що фізичні особи, які на час    звернення з позовом не є підприємцями, можуть звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Припинення підприємницької діяльності позивача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.
Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 760/13915/18  від 26.06.2019.
За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємцем (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. 
Оскільки на момент укладення договору поставки продукції №ЗПК-2535 від 18.07.2015 ОСОБА_1 мав статус фізичної-особи  підприємцем, а на момент подачі позовної заяви припинив діяльність як фізична особа-підприємець за власним рішенням, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.09.2018 внесено відповідний запис, вказаний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.
Отже позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились. 
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/8729/18  від 13.02.2019.
Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, що договір поставки продукції №ЗПК- 2535 від 18.07.2015 є діючим з огляду на неотримання відповідачем повідомлення про розірвання договору. 
Так, 26.04.2018 позивачем направлено відповідачу лист вих. №576 від 26.04.2018 про розірвання договору поставки продукції від 18.07.2015 №ЗПК-2535 в односторонньому порядку, в якому зазначено про неповернення відповідачем зворотної тари. Вказаний лист направлений позивачем за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - АДРЕСА_1 , яка співпала із адресою, зазначеною в договорі поставки продукції від 18.07.2015 №ЗПК-2535. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо доведення інформації про припинення дії договору до відповідача, надіславши йому заяву рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністру України №270 від 05.03.2009. 
Наявність відповідної заяви та належних доказів її надсилання відповідачу за наданими відповідачем реквізитами відповідно до    встановлених судами обставин справи свідчить про добросовісність звернення позивача до відповідача, вчинення позивачем залежних від його волі необхідних дій у спірних правовідносинах, на відміну від відповідача, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/719/19  від 19.05.2020.
За таких обставин спростовуються доводи апелянта про недослідження місцевим господарським судом питання строку дії договору та, відповідно, наявність підстав для повернення обладнання. 
Враховуючи, що вартість неповернутого майна визначена позивачем на підставі умов договору, а саме згідно з видатковими накладними (щодо зворотної тари) та згідно з актами приймання-передачі обладнання (щодо обладнання), апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо неправильності визначення вартості обладнання без урахування амортизації товару, без підтвердження позивачем права власності на майно. 
За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької  області від 23.12.2020 у справі №908/2821/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької  області від 23.12.2020 у справі №908/2821/20 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складений  -  13.04.2021.

Головуючий суддя                                                                     Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                             Л.П. Широбокова 

Суддя                                                                                              І.М. Подобєд              

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №908/2821/20 поштою не надсилаються.
Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси (згідно з наявної в матеріалах справи інформацією)  Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" (office@beercom.zp.ua), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). 
Про  прийняття постанови  Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №908/2821/20 повідомити сторін телефонограмою та/або шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду.