ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/548/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:              Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Маньківського районного відділу держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року (місце ухвалення: місто  Черкаси , час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 23.02.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Маньківського районного відділу держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з рахунку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просила суд:
- зняти арешт із рахунку № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ "Приват Банк" на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт коштів боржника АСВП № 58713296 від 05.11.2020.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при винесенні спірного рішення суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, зокрема щодо акумулювання на рахунку позивача в АТ КБ "Приват Банк" аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Апелянт зазначає, що згідно матеріалів виконавчого провадження, на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на банківський рахунок відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за особистою заявою позивачки від 09.20.021 року, відтак підятсави для зняття арешту з рахунку відкритого в АТ КБ "Приват Банк" відсутні. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20.05.2021 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №58713296 з примусового виконання вимог органів Державної податкової служби України про стягнення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) заборгованості по єдиному соціальному внеску №Ф-5325-52У від 06.02.2019 на суму 2457,18 грн., №Ф-5325-52У від 17.11.2018 на суму 15819,54 грн., №Ф-5325-52У від 10.05.2019 на суму 18573,72 грн., №Ф-5325-52У від 10.08.2019 на суму 5211,36 грн. 
Постановою головного державного виконавця Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Грабовенко С.О. від 05.11.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .
Вважаючи, що прийнятою постановою незаконно накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 , позивач звернулась із даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно частин 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Приписами частин 1 та 2 статті 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, а саме, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, кошти на інших рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, оскаржена постанова стосується усіх без виключення рахунків, відкритих на ім`я позивача, та передбачає накладення арешту на кошти, які крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом. Отже, за відсутності інформації про заборону накладення арешту на кошти, що знаходяться рахунку позивача, державний виконавець правомірно прийняв оскаржену постанову.
Так дійсно, із змісту наданої позивачем до позову копії виписки акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" від 28.01.2021 №KLB9P3NNAVTF6L75 вбачається, що позивачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 , на який у період з 01.11.2020 року по 13.01.2021 року надходили грошові кошти від Маньківського РВ ДВС у якості аліментів за виконавчим листом №701/14/17 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 73 Закону №1404-VIII стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.
У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано порядок зняття арешту з майна, накладеного виконавцем.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що внаслідок накладення арешту на рахунок позивача, на який надходять аліменти на утримання неповнолітніх дітей порушує права таких дітей на належне матеріальне забезпечення та достатній життєвий рівень, оскільки накладення арешту перешкоджає вільно розпоряджатись грошовими коштами, що надходять на рахунок позивача.
Поряд із цим, наданими до суду доказами спростовано твердження позивача, що на час вирішення спору по суті аліменти на утримання неповнолітніх дітей надходять саме на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ "Приват Банк" на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ). 
Так зокрема, із доказів наданих апелянтом, ОСОБА_1 буду стягувачем у виконавчому провадженні відкритому Маньківським РВ ДВС з виконання виконавчого листа №701/14/17 щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 09.02.2021 року звернулась до державного виконавця із заявою про здійснення подальшого зарахування аліментів на утримання неповнолітніх дітей на банківський рахунок № НОМЕР_4 відкритий в АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 87).
З огляду на викладене, на час винесення оскаржуваного рішення суду підстави для зняття арешту з рахунку відкритого на ім`я позивачки в АТ КБ "Приват Банк" відсутні. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в цій частині в якості належних.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.
Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
У відповідності до ч. 3 ст. 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Керуючись ст.ст. 229, 271, 287, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 330, 333 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маньківського районного відділу держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маньківського районного відділу держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з рахунку задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                                   	             О. О. Беспалов	
Суддя 	                  В. Ю. Ключкович	
Суддя	         А. Б. Парінов	

(Повний текст постанови складено 20.05.2021 р.)