Справа № 161/20340/20  Провадження №33/802/185/21 	Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –– адвоката Мозольської О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2021 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 06.12.2020, о 20.19 годин по вулиці Конякіна, 24 в місті Луцьк, Волинської області, керував транспортним засобом – «Мазда», транзитний номерний знак т5СЕ5178 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем КП «ВМЦТЗ».
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилаються на те, що суд безпідставно розглянув справу за його відсутності, чим позбавив його права на захист, оскільки він звертався до суду з клопотанням про відправлення справи на розгляд до Камінь-Каширського районного суду Волинської області, оскільки він фактично проживає і зареєстрований в. с. Брониця Камінь-Каширського району, при цьому він не просив розглядати справу за його відсутності, а лише розглянути без його участі клопотання. Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, протокол був складений 06.12.2020 о 20 годині 50 хвилин, а огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений лише о 21 годині 05 хвилин, тобто до того коли він пройшов тест. Вказує на те, що судом не перевірялось, чи мала лікар ОСОБА_3 достатні повноваження на проведення огляду на стан сп`яніння, чи пройшла лікар відповідне тематичне удосконалення, не перевірено за допомогою якого приладу він проходив тест, чи дозволений прилад МОЗ, чи має прилад свідоцтво про повірку, а також не зазначено який результат показав тест. Також зазначає, що вказаний висновок складений відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а протокол щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, яка підтримувала апеляційну скаргу та просила скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за його відсутності не заслуговують на увагу.
Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи 28 січня 2021 року, що стверджується телефонограмою (а.с.10), а також повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.12).
Крім того, ОСОБА_1 звертався з клопотанням про передачу справи про адміністративного правопорушення щодо нього до Камінь-Каширського районного суду Волинської області, просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, при цьому не вказував про відкладення розгляду справи у випадку відхилення клопотання.
За наведених обставин, суд першої інстанції правильно розглянув справу без участі  ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до приписів ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 069087 від 06.12.2020 року (а.с.1), висновком лікаря КП «Волинський медичний центр терапії залежностей»» № 1188 від 06.12.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким  ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.7) та іншими матеріалами справи.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, що стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погодився. Після проходження вказаного огляду за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1.25% проміле (а.с.4), однак останній не погодився з результатами огляду та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.7).
Крім того, згідно вказаного відеозапису, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено лікарем КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» ОСОБА_3 , встановлено, що  ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,97% проміле, при цьому незгоди з результатами такого огляду  ОСОБА_1 не проявляв (а.с.7).
Згідно висновку лікаря КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» № 1188 від 06.12.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3). 
Апеляційною інстанцією перевірені посилання апелянта на обставини проведеного медичного огляду.
Висновок лікаря КП «Волинський медичний центр терапії залежностей»» № 1188 від 06.12.2020, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , повністю відповідає формі, яка затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 3). 
Зазначені результати огляду та інші дані, які давали підстави прийти до висновку про перебування особи, стосовно якої проводився огляд у стані алкогольного сп`яніння, свідчить про обґрунтованість вказаного висновку та можливість його використання в якості допустимого доказу.
Так, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.
Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.
Відповідно до п.п.16, 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів містять достатню інформацію щодо проведення огляду ОСОБА_1 достовірності і обґрунтованості отриманого результату, належним чином оформлений.
Також апеляційний суд звертає увагу, що у акті огляду ОСОБА_1 №1188 від 06.12.2020, графа 16 зазначено: «зі слів обстежуваного напередодні вживав алкоголь» (а.с.47 зворот), тобто сам ОСОБА_1 під час огляду його на стан сп`яніння повідомив лікарю, що вживав алкоголь, тим самим фактично визнав факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що в сукупності з роздруківкою технічного приладу «Драгер» - результат 1,25 проміле (а.с.4) та висновком лікаря №1188, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3) та актом огляду ОСОБА_1 №1188 (а.с.47) повністю спростовує всі доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, та відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Незаповнення всіх граф у направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, невідстронення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також розбіжності у хвилинах часу огляду водія на стан алкогольного сп`яніння жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який повністю доводиться вищенаведеними доказами (а.с.1, 3-5, 7, 45, 47), які містяться в матеріалах справи. 
Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що лікар ОСОБА_3 має достатні повноваження на проведення огляду на стан сп`яніння, чи пройшла лікар відповідне тематичне удосконалення, є необґрунтованими.
Так, згідно відповіді на запит апеляційного суду, т.в.о. директора КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Шкаровецький І. надав інформацію, що лікар – нарколог ОСОБА_3 , яка проводила освідування 06.12.2020 ОСОБА_1 проходила курси тематичного удосконалення в Харківській медичній академії післядипломної освіти, станом на 21.04.2021 посвідчення дійсне (а.с.45).
Твердження сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я був проведений без відповідного направлення не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема копією направлення №1188 від 06.12.2020 (а.с.46).
Апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів містять достатню інформацію щодо проведення огляду ОСОБА_1 достовірності і обґрунтованості отриманого результату, належним чином оформлений.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.
Разом з тим, ОСОБА_1 та його захисником не доведено, що висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам.
З урахуванням наведеного, підстав недовіряти висновку лікаря в апеляційного суду немає.
Таким чином, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проведено згідно вимог ст.266 КУпАП.
Доводи апелянта щодо різниці в даті народження, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, та тою яка вказана в акті огляду, то вказана обставина не є підставою для скасування судового рішення, оскільки згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції, на яких зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки на відео зафіксовано, що саме ОСОБА_1 проходив огляд в медичному закладі, тому вказану обставину слід вважати опискою, яка не впливає на висновок суду про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги щодо різниці в часі, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та часом проведення медичного огляду, оскільки така обставина також не спростовує перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з підстав зазначених вище.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винна ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Що стосується клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, то воно не підлягає до задоволення, так як є безпідставним і суперечать вимогам законодавства.
Так, нормами ч.2 ст.38 КУпАП (в редакції від 19.09.2019) передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Правопорушення було вчинено ОСОБА_1 06.12.2020 (а.с.1).
Адміністративне стягнення на нього накладено 28 січня 2021 року (а.с.27-28), тобто в межах строку, визначено положеннями ч.2 ст.38 КУпАП (в редакції від 19.09.2019), тому законні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1  на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП (в редакції від 19.09.2019) – відсутні.   
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2021 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                  В.П. Денісов