УХВАЛА                                             
                                                                                                    
01 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 607/12487/16-ц
провадження № 61-1382св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,  Русинчука М. М.,  
 
позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
третя особа - приватне підприємство «Ролікс Транс»,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», підписаною адвокатом Братівником Ігорем Васильовичем, на постанову Тернопільського апеляційного суду                           від 23 листопада 2018 року в складі колегії суддів Ходоровський М. В., Бершадська Г. В., Ткач О. І.,
ВСТАНОВИВ : 
 
У листопаді 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося в суд із позовом до  ОСОБА_1  та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 704,69 доларів США та пені по несплачених вчасно платежах в розмірі 85 617,32 грн. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 травня 2018 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1  в користь ПАТ «Державний ощадний банк України»17 704,69 доларів США заборгованості за договором кредиту № 145                     від 06 серпня 2007 року та 85 617,32 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволено, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 травня 2018 року скасованота ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
08 січня 2019 року авдокат Братівник І. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 листопада             2018 року. 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ              від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі. 
 
Відповідно до частини другої статті 389ЦПК України (тут і далі - в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 

УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа приватне підприємство «Ролікс Транс» про стягнення заборгованості за кредитним договором з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набираєзаконної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук