ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/3599/19
адміністративне провадження № К/9901/26347/20, №К/9901/26693/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючого судді - Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року у складі судді Тихоненко О.М. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Мельничука В.П., Лічевецького І.О., Оксененка О.М. та касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мощенське» на додаткову постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Мельничука В.П., Лічевецького І.О., Оксененка О.М. справі № 620/3599/19 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мощенське» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мощенське» (надалі - СТОВ «Мощенське», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.09.2019 № 00000163306 та № 00000173306.
2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, позов задоволено.
2.1. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 05.09.2019 № 00000163306 та № 00000173306.
2.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь СТОВ «Мощенське» судовий збір в розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн 00 коп.
2.3. Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року клопотання СТОВ «Мощенське» про стягнення судових витрат задоволено частково.
2.4. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11, код ЄДРПОУ 43143966) на користь СТОВ «Мощенське» (15125, Чернігівська обл., с. Мощенка, вул. Цимбаліста, 67, код ЄДРПОУ 03798607) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5  000,00 (п`ять тисяч) грн.
3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:
3.1. 11 березня 2000 року СТОВ «Мощенське» зареєстроване в якості юридичної особи та взято на податковий облік як платника податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
3.2. СТОВ «Мощенське» були видані суми поворотної фінансової допомоги у 2013-2014 роках наступним фізичним особам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
3.3. Указані суми поворотної фінансової допомоги були видані СТОВ «Мощенське» у 2013-2014 роках, що підтверджується податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою 1 ДФ за 4 квартал 2013 року, за 1-4 квартали 2014 року і поданими підприємством до податкового органу 03.02.2014, 07.05.2014, 05.08.2014, 03.11.2014 та 05.02.2014, відповідно.
3.4. На підставі наказу від 05.07.2019 № 1399 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку СТОВ «Мощенське» за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 з питань дотримання податкового законодавства щодо оподаткування наданої поворотної фінансової допомоги фізичним особам податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.
3.5. За результатами вказаної перевірки складено акт від 22.07.2019 № 549/13-06/03798607, в якому зафіксовано порушення:
3.5.1.           пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, абзац «а» п. 176.2 ст. 176, п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів за період, що перевірявся на суму - 2 648 340,25 грн;
3.5.2. пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, абзац «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів за період, що перевірявся на суму - 220 695,02 грн.
3.6. На підставі виявлених порушень, 05.09.2019 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:
3.6.1. № 00000163306 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3 310 425,31 грн (за податковим зобов`язанням - 2 648 340,25 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 662 085,06 грн)
3.6.2. № 00000173306 про збільшення суми військового збору у розмірі 275 868,78 грн (за податковим зобов`язанням - 220 695,02 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 55 173,76 грн).
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що протоколи допиту свідків, які покладені в основу проведення перевірки, не можуть вважатись належним доказом вчинення позивачем податкового правопорушення за наявності реального руху активів підприємства та за відсутності відповідного вироку суду щодо посадових осіб такого підприємства; податковий орган під час проведення перевірки вийшов за межі питань та періодів окреслених наказом від 05.07.2019 № 1399, чим порушено пряму заборону п. 78.2 ПК України; висновки експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Чернігівське відділення) відхилені судами, оскільки зазначені в них обставини не були предметом дослідження під час проведення перевірки СТОВ «Мощенське», а тому не можуть вважатись належними та допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Відповідач звернувся із касаційною скаргою про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
5.1 Підставою для подання касаційної скарги позивачем зазначено п. 3 ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
5.2. У касаційній скарзі зазначено неправомірне застосування судами норм матеріального права, зокрема: пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.
5.3. Посилається на порушення норм процесуального права, а саме: ч. 3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повного з`ясування обставин у справі.
6. У касаційні скарзі СТОВ «Мощенське» просить скасувати додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення клопотання про стягнення судових витрат, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь СТОВ «Мощенське» судові витрати на професійну допомогу у сумі 75  000 грн.
7. Позивач у відзиві на касаційну скаргу відповідача просить залишити без змін оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та залишити без задоволення касаційну скаргу відповідача.
8. Головне управління ДПС у Чернігівській області у відзиві на касаційну скаргу позивача просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
9. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).
10. Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
11. Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків (абз. 2 п. 78.2 ст. 78 ПК України).
12. Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
13. Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано (пп. 102.2.1 п. 102.2 ст. 102 ПК України).
14. У даному випадку судами не дослідженувалось питання чи подавалась позивачем декларація про оподаткування сум наданої поворотної фінансової допомоги фізичним особам, що виключає беззаперечне твердження про порушення податковим органом строків застосування грошових зобов`язань, що визначені спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
15. Додатково слід зазначити, що актом перевірки встановлено залишок неповерненої фінансової допомоги станом на 01.04.2019, що може свідчити про триваюче порушення, якщо буде підтверджено це належними доказами по даній справи.
16. Крім того, відхиляючи протоколи допиту свідків в кримінальних провадженнях, суди попередніх інстанцій зазначили, що такі не можуть вважатись належним доказом вчинення позивачем податкового правопорушення за наявності реального руху активів підприємства та за відсутності відповідного вироку суду щодо посадових осіб такого підприємства.
17. Водночас, відсутність вироку суду щодо посадових осіб позивача не свідчить про реальність операцій стосовно надання повортної фінансової допомоги фізичним особам згідно з вищевказаним переліком.
18. Згідно з частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. 
19. Відповідно до частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
20. Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
21. У даному випадку судами попередніх інстанцій, на чому наголошував скаржник в касаційній скарзі, також не було враховано висновків експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Чернігівське відділення), в якому зазначено, що фізичні особи не підписували договорів з позивачеми про надання фінансової допомоги.
22. Згідно з частиною 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
23. Відповідно до частин 1-3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
24. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
25. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
26. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення. Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку зазначеним вище обставинам.
27. Згідно з положеннями частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
28. Таким чином, постановлені у справі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
29. Поряд із цим, при новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням додатково поданих позивачем до суду касаційної інстанції, з дотриманням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
30. Водночас, ураховуючи факт скасування вищевказаних рішень та направлення справи на новий розгляд, Верховний Суд зазначає, що додаткова постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн, також підлягає скасуванню, оскільки питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на положення ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, є похідним від висновку суду щодо вирішення позовних вимог по суті, а тому це питання буде вирішене при ухваленні рішення.
31. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
32. Касаційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мощенське» задовольнити частково.
33. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 620/3599/19 скасувати.
34. Справу передати на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
35. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                                                                                                    І.В. Дашутін
Судді                                                                                                                                                                                                              О.О. Шишов        
                                                                                                                                                                                                                                 М.М. Яковенко